ПОСТАНОВА
Іменем України

22 січня 2020 року 
Київ
справа №803/608/16
адміністративне провадження №К/9901/10762/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді (судді-доповідача) -                     Данилевич Н.А.,
суддів -                                                                   Бевзенка В.М., 
                                                                                   Шевцової Н.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні 
касаційну скаргу заступника прокурора Львівської області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 24 червня 2016 року (суддя - Дмитрук В.В.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року (головуючий суддя - Довгополов О.М., судді - Гудим Л.Я., Святецький В.В.) у справі 
за позовом Компанії «Ivanna Shipping Limited»
до Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції м. Києва
третя особа: державне підприємство «Сетам»
за участю заступника керівника Київської місцевої прокуратури №3
про визнання протиправною бездіяльності, скасування постанов та зобов`язання зняти арешт, -
у с т а н о в и в :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У квітні 2016 року Компанія «Ivanna Shipping Limited» (далі - позивач) звернулася до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - відповідач-1), Відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції м. Києва (далі - відповідач-2), в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просила: - скасувати постанову начальника Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві про перевірку виконавчого провадження № 28723603 від 16 березня 2016 року та постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві про поновлення виконавчого провадження № 28723603 від 16 березня 2016 року; - визнати протиправною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві щодо не зняття арешту на моторну яхту «Ivanna» згідно з постановою від 07.10.2013 ВП № 28723603; - зобов`язати зняти накладений арешт, а також скасувати постанову Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 10.05.2016 ВП № 51057678 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови Ленінського районного суду м. Севастополя № 3т-3049 від 18.02.2011.
Обґрунтовуючи позов Компанія «Ivanna Shipping Limited» зазначила, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.10.2014 винесена з дотриманням чинного законодавства, а відтак були відсутні підстави для її подальшого скасування при винесенні оскаржуваної постанови про перевірку виконавчого провадження від 16.03.2016. Виконавчий документ міг бути повторно пред`явлений до виконання до 27.10.2015. Начальник Відділу ДВС Деснянського РУЮ м.Києва здійснив перевірку виконавчого провадження, яке вже не перебувало на виконанні у державного виконавця чим порушив вимоги Закону України «Про виконавче провадження», що свідчить про перевищення наданих зазначеним Законом повноважень. На момент подання адміністративного позову відбулись зміни в законодавстві, а саме прийнято новий Митний кодекс України, який пом`якшив санкцію за вчинення адміністративного правопорушення, що інкримінувалось капітану моторної яхти «Ivanna», а тому такий вид адміністративного стягнення, як конфіскація майна, не може застосовуватись для вчиненого правопорушення та як санкція для особи, що не є власником цього майна.
Крім того, зазначила, що відкриття виконавчого провадження Подільським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві 10.05.2016 є незаконним, оскільки, як Закон України «Про виконавче провадження», так і Інструкція з організації примусового виконання рішень не містять такої підстави для відкриття «у зв`язку з передачею справи за належністю». Відкриття виконавчого провадження 10.05.2016 є незаконним також у силу протиправності відновлення 16.03.2016 виконавчого провадження з конфіскації моторної яхти «Ivanna». Рішення Ленінського районного суду м. Севастополя від 18.02.2011 у справі №3т-3049/2010, що вказане як ВДВС Деснянського РУЮ в м. Києві, так і Подільським РВДВС м.Київ ГТУЮ у м. Києві як виконавчий документ на підставі якого відкривались виконавчі провадження, не має зобов`язального характеру та за своїм змістом лише уточнює основне рішення - постанову того ж суду у справі №3т-3049/2010 від 21.05.2010, яка фактично і є виконавчим документом. Постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.10.2014 була затверджена начальником органу ДВС, який згодом скасував останню з посиланням на порушення, допущені при її винесенні. У матеріалах справи відсутні докази про повторне пред`явлення у 3-місячний термін виконавчого документа до виконання, як це передбачено частиною 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у випадку відновлення провадження. При винесенні постанови про повернення виконавчого листа стягувачеві державний виконавець зобов`язаний зняти арешт, накладений на майно боржника, однак витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 09.06.2016 свідчить про невиконання посадовою особою органу ДВС такого обов`язку, що свідчить про бездіяльність останнього та про необхідність зобов`язання органу ДВС, що накладав арешт, цей арешт зняти.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 24 червня 2016 року позов задоволено повністю. Визнані протиправними і скасовані: 1) постанова начальника Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 16.03.2016 ВП №28723603 про перевірку виконавчого провадження; 2) постанова головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 16.03.2016 ВП №28723603 про відновлення виконавчого провадження; 3) постанова головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 10.05.2016 ВП №51057678 про відкриття виконавчого провадження. Визнана протиправною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м.Києві щодо не зняття накладеного згідно з постановою від 07.10.2013 ВП №28723603 арешту рухомого майна - морського судна , яхти «Ivanna», модель «Sealine Т47», реєстраційний номер майна 8952, Official number 08952, рік виготовлення 2004, довжина 14,11 м, ширина 4,27 м, марка двигуна TAMD 75P-A x2, номери двигунів 2071174794, 2071179795, виробник «Sealine International LTD», Великобританія, код УКТЗЕД 8903999900 під час прийняття постанови від 27.10.2014 про повернення виконавчого документа стягувачеві. Знятий арешт на рухоме майно - морське судно, яхту «Ivanna», модель «Sealine Т47», реєстраційний номер майна 8952, Official number 08952, рік виготовлення 2004, довжина 14,11 м, ширина 4,27 м, марка двигуна TAMD 75P-A x2, номери двигунів 2071174794, 2071179795, виробник «Sealine International LTD», Великобританія, код УКТЗЕД 8903999900, накладений в межах виконавчого провадження №28723603 постановою Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м.Києві від 07.10.2013.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що можливість скасування начальником органу ДВС рішень державних виконавців, які йому безпосередньо підпорядковані, наявна виключно у випадку виявлення суперечності таких рішень закону. При цьому, будь-якого посилання на норму Закону України «Про виконавче провадження» з обґрунтуванням незаконності постанови головного державного виконавця Данилюка Р.В. від 27.10.2014 про повернення виконавчого документа стягувачеві начальником ВДВС Деснянського РУЮ в м.Києві Ніколаєвим С.В. у постанові про перевірку виконавчого провадження від 16.03.2016 зроблено не було. Суд першої інстанції також погодився з твердженням представника позивача про здійснення начальником ВДВС Деснянського РУЮ в м.Києві Ніколаєвим С.В. контролю, визначеного ч.ч. 1-2 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження», під час затвердження постанови головного державного виконавця Данилюка Р.В. від 27.10.2014 про повернення виконавчого документа стягувачеві, за результатами якого не виявлено суперечності останнього вимогам закону, а саме повернення відбулось правомірно, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Посилання головного державного виконавця Деснянського РУЮ в м.Києві Данилюка Р.В., як на підставу закінчення виконавчого провадження, на п. 10 ч. 1 ст.49 Закону, тобто направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби, є необґрунтованим, оскільки факт встановлення місцезнаходження яхти Ivanna» за адресою: м.Київ, вул.Набережно-Лугова, 8, став підставою для вчинення дій, передбачених п. 6 ст. 20 Закону - повідомлення про вчинення виконавчих дій на території іншого органу начальника такого органу, навіть незважаючи на те, що таке повідомлення було надіслано фактично у межах завершеного виконавчого провадження.
Суд першої інстанції вважав за можливе застосувати положення ч. 2 ст. 11 КАС України та вийти за межі позовних вимог з метою повного захисту прав та інтересів позивача і не зобов`язувати ВДВС Деснянського РУЮ в м.Києві зняти арешт з вказаного майна, а прийняти рішення про зняття такого арешту саме судом, як це передбачено ч. 2 ст. 60 Закону, згідно з якою, у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. При цьому, суд першої інстанції не погодився з твердженнями заступника керівника Київської місцевої прокуратури №3 та прокурорів у судових засіданнях про можливість зняття арешту з рухомого майна лише після звернення позивача з окремим позовом про визнання права власності на арештоване майно та зняття накладеного арешту, оскільки, при зверненні до адміністративного суду з позовною заявою, представником позивача було надано належні докази наявності у компанії «Ivanna Shipping Limited» права власності на яхту «Ivanna».
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Подільський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві та Прокуратура Волинської області подали апеляційні скарги, в яких просили скасувати рішення суду першої і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишено без змін.
Апеляційний суд, залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, погодився з висновками суду першої інстанції.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)
Прокуратура Львівської області (далі - скаржник) у жовтні 2016 року звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 24 червня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року.
У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 24 червня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.
На обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник зазначив, що висновки судів попередніх інстанцій по суті справи суперечать наявним у матеріалах справи доказам. Також посилається на неправильне тлумачення судами норм Закону України «Про виконавче провадження». Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що Компанія «Ivanna Shipping Limited» є власником яхти «Ivanna».
Крім того, посилається на порушення судом першої інстанції правил територіальної підсудності, оскільки ця справа підсудня Окружному адміністративному суду міста Києва.
Компанія «Ivanna Shipping Limited» подала заперечення на касаційну скаргу, яким просить відмовити в задоволенні касаційної скарги, а рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін. За змістом заперечення на касаційну скаргу позивач погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, а доводи касаційної скарги вважає необґрунтованими.
Ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2020 року зазначену адміністративну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду.
II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Постановою Ленінського районного суду міста Севастополя від 21.05.2010 у справі №3т-3049/2010 громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , капітана яхти «Ivanna» (прапор Мальти, off. № 8952), визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 348 Митного кодексу України та притягнуто до відповідальності у вигляді конфіскації безпосереднього предмета порушення митних правил - яхти «Ivanna» у дохід держави.
18 лютого 2011 року Ленінським районним судом міста Севастополя винесено постанову про внесення доповнень у резолютивну частину постанови від 21.05.2010, якою вказані наступні індивідуальні ознаки яхти: яхта «Ivanna», прапор Мальти, Official number 8952, рік виготовлення 2004, довжина 14,11 м, ширина 4,27 м, марка двигуна TAMD 75P-A x2, номери двигунів 2071174794, 2071179795, виробник «Sealine International LTD Worcestershire» Великобританія, модель «Sealine T47», код УКТЗЕД 8903999900, яка знаходиться на території яхт-клубу ТзОВ «Примател» за адресою: м. Київ, парк Дружби Народів.
19 вересня 2011 року головним державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ в м.Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 28723603 про примусове виконання постанови Ленінського районного суду міста Севастополя № 3т-3049 від 18.02.2011 щодо конфіскації предмета порушення митних правил - яхти «Ivanna», боржник - ОСОБА_1 , стягувач - держава.
7 жовтня 2013 року головним державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ в м.Києві винесено постанову ВП № 28723603 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на яхту «Ivanna», що належить ОСОБА_1 , та заборонено здійснювати відчуження цього майна.
8 жовтня 2013 року оголошено розшук майна - яхти «Ivanna» згідно з постановою ВП № 28723603, у зв`язку з тим, що місцезнаходження майна невідоме.
Згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 09.06.2016 №49746636  реєстратором Державного підприємства «Інформаційний центр» зареєстровано публічне обтяження - арешт рухомого майна - яхти «Ivanna» на підставі постанови головного державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ в м.Києві від 07.10.2013 ВП №28723603.
27 жовтня 2014 року головним державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ в м. Києві винесено постанову ВП № 28723603 про повернення виконавчого документа стягувачеві, відповідно до якої виконавчий документ (постанова Ленінського районного суду міста Севастополя № 3т-3049 від 18.02.2011) повернутий стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що оголошена в розшук 08.10.2013 яхта станом на 27.10.2014 не розшукана.
Зазначена постанова 27.10.2014 затверджена начальником ВДВС Деснянського РУЮ в м. Києві Ніколаєвим С.В. та направлена ОСОБА_1 (м . Київ , парк Дружби Народів) та Ленінському районному суду м. Севастополя разом з виконавчим документом (м. Севастополь, вул. Леніна, 31) і була повернута органу ДВС 02.12.2014 поштовим відділенням зв`язку з відміткою «До Криму прийому і відправлень немає».
16 березня 2016 року Київська місцева прокуратура № 3 листом № 1103вих16 повідомила начальника ВДВС Деснянського РУЮ в м. Києві про те, що під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого-судді від 10.03.2016 на території ПАТ «Київський суднобудівельний-судноремонтний завод», що орендується ТзОВ «Промтранс», по вул. Набережно-Лугова, 8 в м. Києві відшукана яхта «Ivanna».
16 березня 2016 року начальником ВДВС Деснянського РУЮ в м. Києві Ніколаєвим С.В. винесено постанову ВП № 28723603 про перевірку виконавчого провадження, згідно з якою, на підставі ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» та у зв`язку із невжиттям державним виконавцем всіх можливих заходів щодо розшуку майна і передчасним винесенням постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, скасовано зазначену постанову головного державного виконавця Данилюка Р.В. від 27.10.2014 про повернення виконавчого документа стягувачеві та зобов`язано вказану посадову особу у відповідності до ст. 51 цього Закону відновити виконавче провадження в строк до 16.03.2016.
На виконання вимог вказаної постанови головним державним виконавцем Данилюком Р.М. 16.03.2016 відновлено виконавче провадження №28723603 з примусового виконання постанови Ленінського районного суду міста Севастополя №3т-3049 від 18.02.2011 про конфіскацію предмета порушення митних правил - яхти «Ivanna».
10 травня 2016 року головним державним виконавцем Подільського РВДВС м.Київ ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження №51057678 з примусового виконання постанови Ленінського районного суду міста Севастополя №3т-3049 від 18.02.2011 про конфіскацію предмета порушення митних правил - яхти «Ivanna».
ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
Частиною 2 ст. 19 КАС України, у редакції, чинній до 15.12.2017, встановлено, що адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування, знаходження) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 22 КАС України передбачено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо: після відкриття провадження у справі з`ясувалося, що справа територіально підсудна іншому суду.
Приписами ч. 2 ст. 107 КАС України встановлено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.
ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина 1 статті 341 КАС України).
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).
У разі відкриття провадження в адміністративній справі без дотримання правил територіальної підсудності суд повинен передати справу на розгляд адміністративного суду, якому вона підсудна, незалежно від того, на якій стадії розгляду справи виявлено порушення правил цієї підсудності, оскільки суд, який відкрив провадження у справі з таким порушенням, не є компетентним у її розгляді.
У позовний заяві зазначено, що Компанія «Ivanna Shipping Limited» не є резидентом України та зареєстрована в Мальті (Valletta VLT09, 198 Old Вакery street). Відповідачі в цій справі знаходяться в м. Києві. 
Отже, з огляду на приписи ч. 2 ст. 19 КАС України, ця справа має вирішуватися адміністративним судом за місцезнаходженням відповідачів, а саме Окружним адміністративним судом міста Києва.
Суд зазначає, що аналогічні правила територіальної підсудності справ якщо позивач не має місця проживання (знаходження) в Україні передбачені ч. 1 ст. 25 КАС України у чинній редакції.
У позовній заяві зазначено, що вона подана до Волинського окружного адміністративного суду у зв`язку з тим, що представник позивача зареєстрований у м. Луцьку.
Проте Суд зазначає, що правила визначення територіальної підсудності не передбачають права  вибору позивачем адміністративного суду в залежності від проживання (перебування, знаходження) його представника.
Всупереч вимог ч. 2 ст. 107, п. 6 ч. 3 ст. 108 та п. 3 ч. 1 ст. 22 КАС України КАС України, у редакції, чинній до 15.12.2017, Волинський окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі, яка йому не підсудна, а в наступному не передав цю справу на розгляд компетентного суду.
На вказане порушення норм процесуального права суд апеляційної інстанції уваги не звернув.
У матеріалах справи наявне клопотання Відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції м. Києва від 06.05.2016 № Д/1, яке отримане судом першої інстанції 06.05.2016 (вх. № 5534/16), про передачу цієї справі за підсудністю за місцезнаходженням відповідача до Окружного адміністративного суду міста Києва.
Також у наданих Київською місцевою прокуратурою  № 3 письмових запереченнях на адміністративний позов від 19.05.2016 № 1936вих (вх. № 6389/16 від 23.05.2016) заявлено про непідсудність цієї справи Волинському окружному адміністративному суду з огляду на порушення правил територіальної підсудності.
Згідно з п. 7 ч. 3 ст. 353 КАС України встановлено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, якщо: судове рішення ухвалено судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.
Оскільки постанова Волинського окружного адміністративного суду від 24 червня 2016 року ухвалена з порушенням правил підсудності і при розгляді судом першої інстанції Київською місцевою прокуратурою №3 заявлено про непідсудність справи Волинському окружному адміністративному суду, Суд дійшов висновку про наявність обов`язкової підстави для скасування оскаржуваних судових рішень з направленням справи на новий розгляд.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу заступника прокурора Львівської області - задовольнити частково.
Скасувати Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 24 червня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року, а справу направити на новий розгляд до Волинського окружного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.
Суддя-доповідач                                                                      Н.А. Данилевич
Судді                                                                                                В.М. Бевзенко 
                                                                                                           Н.В. Шевцова