Ухвала
18 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 370/769/19
провадження № 61-2782ск20 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду 
Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Макарівського районного суду Київської області від 23 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
ВСТАНОВИВ:
У березні 2019 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 
127 918, 31 грн.
В обґрунтування свого позову зазначало, що 23 липня 2012 року між сторонами було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 8 тис. грн у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків 
за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Внаслідок неналежного виконання кредитних зобов`язань у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 127 918, 31 грн, 
яка складається: 7 100, 35 грн - заборгованість за кредитом; 
119 817, 96 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 
1 тис. грн - пеня та комісія з 23 липня 2012 року по 30 жовтня 2016 року.
Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 23 серпня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року, позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 23 липня 2012 року 
у сумі 7 100, 35 грн.
07 лютого 2020 року до Верховного Суду АТ КБ «ПриватБанк» подано касаційнускаргу, в якій заявник просить скасувати рішення Макарівського районного суду Київської області від 23 серпня 2019 року 
та постанову Київського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року 
в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення відсотків 
за користування кредитом та направити справу у вказаній частині 
на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись 
на неправильне застосування судами норм матеріального права 
та порушення норм процесуального права.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, 
що не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України (тут 
і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги)однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень 
та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. 
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України. 
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом 
на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).  
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах 
про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, 
яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. 
Ціна позову у цій справі становить 127 918, 31 грн, тобто суму, яка станом 
на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму 
для працездатних осіб (2 102, 00 грн х 100 = 210 200, 00 грн).
Отже, справа, на судові рішення у якій подана касаційна скарга,                                  є малозначною.
Заявник у касаційній скарзі вказав, що справа має для банку виняткове значення, а тому є підстави для відкриття касаційного провадження. Також заявник зазначив, що справа має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Суд не може погодитись із тим, що ця справа, в якій судовими рішеннями  судів першої й апеляційної інстанції відмовлено у задоволенні позову 
у частині стягнення відсотків за кредитним договором на суму 
119 817, 96 грн та 1 тис. грн пені й комісії у зв`язку із необґрунтованістю позовних вимог у цій частині, з урахуванням правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17), має виняткове значення для АТ КБ «ПриватБанк», що є одним із найбільших банків України, а також має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Отже, випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України                              суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки АТ КБ «ПриватБанк» подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному  оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою 
акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Макарівського районного суду Київської області від 23 серпня 2019 року 
та постанову Київського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                     Є. В. Синельников