Головуючий суду 1 інстанції - Фастовець В.М.   
Доповідач -Стахова Н.В.

Справа № 415/5123/19
Провадження № 22-ц/810/906/19

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2020 року                                                             м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                           Стахової Н.В.,
суддів:                                     Назарової М.В., Лозко Ю.П.
за участю секретаря 
судового засідання                Вовчанської С.В.
учасники справи: позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»
відповідач - ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м.Сєвєродонецьку в спрощеному провадженні
апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 
на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 23 серпня 2019 року, ухваленого Лисичанським міським судом Луганської області у складі: судді Фастовця В.М. в приміщенні того ж суду,  
у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором

                                        в ст а н о в и в:
У червні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», Банк) звернулось із позовом до ОСОБА_1   про стягнення заборгованості у розмірі 19110,38 гривень, який мотивувало тим, що 08.11.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем анкети - заяви, згідно якої відповідач отримав кредит у розмірі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», що викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» договір, і надав свою згоду на те, що прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну здійснюється за рішенням та ініціативою банку. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору, у нього перед банком утворилась заборгованість станом на 06.06.2019 року у розмірі 19110,38 гривень, яку АТ КБ «Приватбанк» просило стягнути з ОСОБА_1 і яка складається з заборгованості за простроченим кредитом- 161,41 грн., заборгованість за простроченою пенею - 14080,23 грн., заборгованість по пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 886,21 грн.
Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 23 серпня 2019 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1   про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення.
В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги банку у повному обсязі. Вважає оскаржуване рішення незаконним, винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права, без повного всебічного та об`єктивного дослідження усіх обставин у справі.
Скаржник посилається на те, що суд першої інстанції не врахував факту підписання відповідачем анкети- заяви, чим надав свою згоду на те, що дана анкета разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» складають договір. Крім того, вищезазначені Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. Підписуючи анкету - заяву 08.11.2010 року відповідач пройшов ідентифікацію в банку, отримав зарплатну картку, а тому повторне заповнення будь -яких анкет -заяв або підписання інших додаткових документів не вимагалося згідно до процедури, що затверджена наказами Банку та не суперечить чинному законодавству. Активація картки відповідачем свідчить про укладення сторонами кредитного договору на визначених ними Умовах про надання та обслуговування платіжних карток. Кредитний договір повністю відповідає вимогам частини 2 статті 208, частин статті 207 ЦК України, якими встановлено вимоги для письмової форми правочину. Спірний кредитний договір є публічним договором, умови якого відповідно до частини 2 статті 633 ЦК України є однаковими для всіх споживачів аналогічних банківських послуг, що надаються банком. Доказів оскарження відповідачем саме укладеного договору матеріали справи не містять. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної картки відповідача. Остання має статус первинного документу. При цьому не може бути взята до уваги позиція Верховного Суду, висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, оскільки вказана позиція висловлена в конкретній справі за інших правовідносин сторін, коли відповідачем заперечувалися такі умови договору, як погоджені між сторонами у належний спосіб. Вважає, що банком надано належні докази у справі щодо існування між сторонами кредитних правовідносин.Вважає, що банком надано належні докази у справі щодо існування між сторонами кредитних правовідносин.
Представник позивача у судове засідання, призначене на 09 січня 2020 року, не з`явився, належним чином і в установленому законом порядку був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, не заперечував проти ухвалення у справі рішення.
ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 згідно повідомлення Управління Адміністративних послуг Лисичанської міської ради Луганської області на запит Лисичанського міського суду (а.с. 35) та згідно відповіді на запит до УДМС в луганській області (а.с.95).
Судове повідомлення, адресоване та надіслане ОСОБА_1 за вищевказаною адресою про розгляд справи на 17 грудня 2019 року, повернулось до суду із відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».
Судове повідомлення, адресоване ОСОБА_1 на 09 січня 2020 року повернулось до апеляційної інстанції з відміткою «адресат відсутній».
Згідно з п. 11 ст. 128 ЦПК України судом розміщено оголошення про розгляд справи на офіційному веб-сайті судової влади України на 09 січня 2020 року.
Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходженння, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Отже, судом вжито всі можливі заходи щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи судом.
Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України  судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. 
 Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Залишаючи позов банку без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факту укладання кредитного договору між сторонами, не надано належних доказів про це. Наданий до позову розрахунок заборгованості не є доказом видачі позивачу грошових коштів і користування ними, бо повинен базуватися саме на первинних документах, а їх існування позивачем не доведено. Крім того, в анкеті -заяві взагалі відсутня така графа, як «отримання кредитної (платіжної) картки, в якій би був підпис відповідача про таке отримання.
Судова колегія апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що судом було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи і неправильно застосовано норми матеріального права що призвело до неправильного вирішення спору по суті. 
Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно із ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Перевіривши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступні обставини.
Звертаючись з позовом, АТ КБ «ПриватБанк» в обґрунтування позову зазначило, що 08.11.2010 року між банком ПАТ КБ «ПриватБанк» (в подальшому внаслідок реорганізації - АТ КБ «ПриватБанк») був укладений кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі30,00% за користування кредитом відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг.
АТ КБ «ПриватБанк» надало суду копію анкети-заяви, підписаною ОСОБА_1 , копію її паспорту, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розрахунок заборгованості. Також апеляційному суду, позивачем було надано виписку по картковому рахунку відповідача, довідку про отримання ОСОБА_1 кредитної картки.
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування фактичних обставин справи та оцінки доказів, що мають важливе значення для правильного вирішення справи.
Тому, перевіряючи доводи апеляційної скарги, з метою повного та всебічного встановлення обставин по справі, апеляційний суд вважає за доцільне долучити до матеріалів справи і дослідити додаткові докази (виписка по рахунку, довідка про отримання кредитної картки), надані позивачем на спростування висновків суду першої інстанції щодо не укладення кредитного договору між сторонами у справі та відсутності підстав для задоволення позову.
У анкеті-заяві містяться лише анкетні дані відповідача, її П.І.Б. , місце проживання, паспортні дані, РНОКПП та інша контактна інформацію. Однак, в анкеті відсутні відомості про процентну ставку, пеню, комісію та штрафи за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, що погоджені сторонами договору.
З наданої копії довідки АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що ОСОБА_1 12.12.2013 року надавалась кредитна катка № НОМЕР_1 , з терміном дії до 08/17 (а.с.55).
З виписки по картковому рахунку вбачається, що відповідач користувалась кредитними коштами, розраховувалась за продукти харчування, поповнювала карту у терміналах банку, здійснювала переводи коштів з карти, поповнювала мобільний рахунок (а.с.56-58).
Витяги з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» і Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису відповідача, тобто останній не повідомлений банком про умови кредитування за договором від 08.11.2010 року.
Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, передбачено: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію картки на невизначений строк, та інші умови.
Разом з тим, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати пені та штрафів.
3 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом  ПАТ «КБ «ПриватБанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа № 342/180/17).
У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що АТ «КБ «ПриватБанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Таким чином, у суду першої інстанції були відсутні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог АТ «КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 161,41 грн., які вона фактично отримала на підставі заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг. 
Разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» пені та штрафів за договором кредиту, оскільки позивачем не доведено погодження відповідальність у виді пені та штрафів за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, а посилання у додаткових поясненнях до скарги на витяг з тарифів, що міститься в матеріалах справи не заслуговує на увагу, оскільки як зазначалось вище не містить підпису відповідача.
Судова колегія не може прийняти доводи скаржника стосовно незастосування судом першої інстанції висновків Верховного Суду викладених у постанові від 07.03.2018 по справі 755/18246/15, оскільки в постанові ВП ВС від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17) судом висловлено саме позицію про застосування норми права, що має враховуватися судом відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до виниклих спірних правовідносин з огляду на законність і обґрунтованість судового рішення.
Враховуючи викладене, рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 23 серпня 2019 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк».
Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених вимог з  ОСОБА_3 на користь АТ «КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню 40,56 грн. судовий збір (за подання позовної заяви позивачем сплачено 1921 грн. + за подання апеляційної скарги сплачено 2881,50 грн., тобто - 4802,50 грн., 4802,50 х 161,41 : 19110,38).
Керуючись ст. 367, 374, 376, 382-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.
Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 23 серпня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення у справі.
Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1   про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1   ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження юридичної особи: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.11.2010 року: заборгованість за простроченим тілом кредиту - у сумі 161,41 гривень.
У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1   про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, пенею та штрафами відмовити за необґрунтованістю.
Стягнути з ОСОБА_1   ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження юридичної особи: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; код ЄДРПОУ 14360570) судовий збір у сумі 40,56 гривень.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. 

Повний текст постанови складений - 13 січня 2020 року.
 Головуючий

Судді: