ПОСТАНОВА
Іменем України

28 січня 2020 року 
Київ
справа №804/8131/16
адміністративне провадження №К/9901/41463/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.12.2016 (судді: Степаненко В.В. (головуючий), Кононенко О.В., Сидоренко Д.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2017 (судді: Іванов С.М. (головуючий), Панченко О.М., Чередниченко В.Є.) у справі № 804/8131/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Євраз Дніпровський металургійний завод» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування податкової консультації, 
УСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. Публічне акціонерне товариство «Євраз Дніпровський металургійний завод» (далі - позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправною індивідуальної податкової консультації від 01.04.2016 № 7219/6/99-99-21-01-15. 
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувана податкова консультація не відповідає вимогам передбаченими нормами Податкового кодексу України, фактично не дає відповіді стосовно практичного використання норм на які позивач посилається у зверненні Товариства та суперечить положенням Податкового кодексу України, оскільки позивач виробляє бензол сирий кам`яновугільний, а за нормами чинного податкового законодавства, що регулюють поняття акцизного складу, виробники бензолу не зобов`язані створювати акцизні склади і обладнувати їх резервуари витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками. Позивач наголошує, що вказані норми є однозначними і не підлягають широкому трактуванню, однак висновок відповідача, викладений в оскаржуваній податковій консультації, суперечить положенням чинного законодавства.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.12.2016, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2017, позов задоволено, оскаржувана індивідуальна податкова консультація визнана протиправною та скасована.
4. Рішення судів мотивовані тим, що відповідач при прийнятті оскаржуваної податкової консультації не дотримався приписів чинного законодавства, оскільки при надані роз`яснень не було наведено опис питання, поставленого позивачем, не враховано фактичних обставин, зазначених у зверненні, та не надано висновку щодо практичного застосування окремих норм податкового законодавства.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, контролюючий орган подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.12.2016, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2017.
6. Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України. 
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
7. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 17.03.2016 з метою вирішення питань практичного застосування норм Податкового кодексу України, позивач звернувся до Державної фіскальної служби України з запитом № 1372 «Про надання індивідуальної податкової консультації щодо необхідності створення акцизного складу на ПАТ «Євраз - ДМЗ ім. Петровського», в якому просив надати індивідуальну податкову консультацію з такого питання: «Чи необхідно на ПАТ «Євраз - ДМЗ ім. Петровського», що є виробником бензолу сирого кам`яновугільного (код за УКТ ЗЕД 2707 10 90 00), який в подальшому реалізовується на експорт, створювати акцизний склад?».
08.04.2016 позивач отримав індивідуальну податкову консультацію Державної фіскальної служби України, надану листом від 01.04.2016 №7219/6/99-99-21-01-15.
Вказаним листом визначено, що бензол (код за УКТ ЗЕД 2707 10 90 00), відповідно до підпункту 14.1.141-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України у взаємозв`язку з підпункту 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України, належить до підакцизного товару - пального, у зв`язку з чим акцизний склад підлягає створенню на підприємствах, розташованих на митній території України, де розпорядник акцизного складу проводить свою господарську діяльність, зокрема, шляхом вироблення пального.
Позивач вважаючи, що вказана консультація не відповідає вимогам законодавства, звернувся з цим позовом до суду.
Судами також встановлено, що позивач є виробником бензолу сирого кам`яновугільного, виробництво якого здійснюється відповідно до ТУ У 24.1-00190443-003-2003 (зі змінами №№ 1, 2 та 3). Бензол сирий кам`яновугільний марок БС, БС І по ТУ У 24.1-00190443-003-2003 (зі змінами №№ 1, 2 та 3) має код УКТ ЗЕД: 2707109000; бензол сирий кам`яновугільний марок БС II по ТУ У 24.1-00190443-003-2003 (зі змінами №№ 1, 2 та 3) має код УКТ ЗЕД: 2707991100. Вироблений бензол сирий кам`яновугільний реалізується Товариством на експорт. 
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
8. В доводах касаційної скарги контролюючий орган цитує норми матеріального права, вказує на неврахування судами першої та апеляційної інстанції доводів відносно того, що акцизний склад підлягає створенню на підприємствах, розташованих на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить господарську діяльність, зокрема, шляхом вироблення пального.
Вказані доводи відповідач наводив в апеляційній скарзі.
9. Позивач надіслав заперечення на касаційну скаргу, в якому вказує на правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
10. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):
10.1. Підпункт 14.1.172 пункту 14.1 статті 14.
Податкова консультація - допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.
10.2. Підпункт 14.1.6 пункту 14.1 статті 14.
Акцизний склад - це спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, а також приміщення, розташовані на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), за винятком приміщень для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального розпорядником акцизного складу.
10.3. Підпункт 14.1.224 пункту 14.1 статті 14.
Розпорядник акцизного складу - це суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), крім суб`єктів господарювання, які використовують приміщення, розташовані на митній території України, для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального.
10.4. Пункти 52.1, 52.2, 52.3, 52.4, 52.5 статті 52.
За зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.
Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.
За вибором платника податків консультація надається в усній, письмовій або електронній формі. Консультація, надана в письмовій або електронній формі, обов`язково повинна містити опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.
Консультації, крім узагальнюючих, надаються: в усній формі - контролюючими органами; у письмовій або електронній формі - контролюючими органами в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональними територіальними органами, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, та підлягають обов`язковому розміщенню на сайті контролюючого органу, який надав консультацію, протягом 10 календарних днів після дня їх надання без зазначення найменування (прізвища, ім`я, по батькові) платника податків та його податкової адреси.
Контролюючі органи мають право надавати консультації виключно з тих питань, що належать до їх повноважень.
10.5. Пункт 53.3 статті 53.
Платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій або електронній формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.
Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
11. Індивідуальна податкова консультація (допомога контролюючого органу) надається платнику податків для правильності застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності, має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому така консультація надана.
При цьому, надаючи податкову консультацію, контролюючий орган не встановлює (змінює чи припиняє) відповідну норму законодавства, а лише надає роз`яснення щодо практичного її застосування.
Метою податкової консультації є викладення (роз`яснення) платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту правової норми з питань оподаткування для забезпечення правильного її застосування.
12. Податків консультація обов`язково повинна містити опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.
13. Платник податків може оскаржити до суду надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій або електронній формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
14. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).
15. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права, а також враховуючи, що індивідуальна податкова консультація від 01.04.2016 № 7219/6/99-99-21-01-15 не містить повної обґрунтованої відповіді на питання позивача, яке викладено в листі від 17.03.2016 № 1372, а фактично складається лише з переліку правових норм та не містить конкретної відповіді стосовно того, чи має позивач створювати акцизний склад, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про недотримання суб`єктом владних повноважень вимог податкового законодавства, що, з урахуванням пункту 53.2 статті 53 Податкового кодексу України, є підставою для скасування спірної податкової консультації.
Колегія суддів зазначає, що при наданні неякісної та/або незаконної податкової консультації, контролюючий орган порушує право платника податків на отримання інформації про практичне застосування норм законодавства та позбавляє права, передбаченого пунктом 53.1 статті 53 Податкового кодексу України, у вигляді отримання консультації, яка могла б дозволити платнику податків застосовувати норму податкового законодавства певним чином без ризику притягнення до відповідальності. Тобто, надана податкова консультація, яка містить цитати нормативно-правових актів, але не містить висновків або рекомендацій щодо їх застосування для конкретного платника, який звернувся за таким роз`ясненням, підлягає скасуванню.
16. Судами першої та апеляційної інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених відповідачем, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а, отже, і наведені контролюючим органом доводи в касаційній скарзі, які є аналогічними доводам апеляційної скарги, не спростовують правильних по суті висновків судів першої та апеляційної інстанцій.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
17. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми Податкового кодексу України, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.12.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2017 слід залишити без задоволення.
18. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
19. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.12.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2017 у справі № 804/8131/16 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер
І.А. Гончарова 
 Р.Ф. Ханова ,
Судді Верховного Суду