УХВАЛА

26 лютого 2020 року 
Київ
справа №420/2179/19
адміністративне провадження №К/9901/4548/20
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської  О.Р.,
перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року в справі №420/2179/19 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, 
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:
– визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 шодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період із 01 липня 2016 року до 01 лютого 2019 року, зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період із 01 липня 2016 року до 01 лютого 2019 року; 
– визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати грошової компенсації за невикористані вихідні, святкові та неробочі дні, які не використані під час виконання завдань у зоні проведення АТО у Донецькій та Луганських областей та інших відряджень, зобов`язати нарахувати та виплатити грошову компенсацію за період із 01 липня 2016 року до 01 лютого 2019 року;
–  визнати протиправною бездіяльність командування військової частини НОМЕР_1 щодо порушення прав, передбачених чинним законодавством України,  ненарахування добових за час перебування у відрядженні, ненадання вихідних днів за виконання службових і спеціальних обов`язків під час відрядження, зобов`язати нарахувати та виплатити добові витрати;
–  визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2017-2019 роки, зобов`язати нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2017, 2018, 2019 роки;
– визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо                          невиплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно у розмірі відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №23 від 01 лютого 2019 року, зобов`язати нарахувати та виплатити грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно;
– визнати протиправною бездіяльність командування військової частини НОМЕР_1 щодо порушення прав, передбачених чинним законодавством України, зобов`язати нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені без утримання із зазначеної суми податку з доходів фізичних осіб.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2019 року позов задоволено частково:
– визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період із 01 липня 2016 року до 01 лютого 2019 року,  зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із 01 липня 2016 року до 01 лютого 2019 року;
– визнано протиправною бездіяльність командування військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування ОСОБА_1 добових за час перебування у відрядженні, ненадання вихідних днів за виконання службових і спеціальних обов`язків під час відрядження, зобов`язано нарахувати та виплатити добові витрати, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2017, 2018, 2019 роки;
– у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову:
– визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період із 01 липня 2016 року по 28 лютого 2018 року та зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із 01 липня 2016 року по 28 лютого 2018 року;
– визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані вихідні, святкові та неробочі дні, які не використані під час виконання завдань в зоні проведення АТО у Донецькій та Луганських областей та інших відряджень,  зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за ці дні;
– визнано протиправною бездіяльність командування військової частини НОМЕР_1 щодо порушення прав ОСОБА_1 , передбачених чинним законодавством України та ненарахування ОСОБА_1 добових за час перебування у відрядженні, ненадання вихідних днів за виконання службових і спеціальних обов`язків під час відрядження, зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 добові витрати;
– визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2017-2019 роки, зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2017, 2018, 2019 роки;
– у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
14 лютого 2020 року до Верховного Суду надіслано касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», яким внесено зміни до розділу 3 Глави 2 «Касаційне провадження», зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Касаційна скарга підлягає поверненню з таких підстав.
Згідно з частиною третьою статті 55 КАС України юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Підпунктом 11 пункту 161 розділу XV «Перехідні положення»  Конституції України  передбачено, що з 01 січня 2017 року у Верховному Суді та судах касаційної інстанції представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті  131-1  та статті  131-2  Конституції України   здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 1312 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.
Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
За змістом частин першої, третьої статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи, зокрема, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.
Частинами шостою, восьмою цієї ж норми визначено, що оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи. У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.
Відповідно до положень Національного стандарту України «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року №55, зокрема пунктів: 
5.26. Відбитком печатки організації засвідчують на документі підпис відповідальної особи. Перелік документів, на які ставлять відбиток печатки, визначає організація на підставі нормативно-правових актів. Його подають в інструкції з діловодства організації. Відбиток печатки ставлять так, щоб він охоплював останні кілька літер назви посади особи, яка підписала документ; 
5.27. Відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23 (підпис).
За правилами пунктів 71, 72 Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої  постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року №55, напис про засвідчення документа у паперовій формі складається із слів «Згідно з оригіналом», найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалу імені і прізвища, дати засвідчення копії і проставляється нижче реквізиту документа «Підпис». Напис про засвідчення паперової копії скріплюється печаткою із зазначенням на ній найменування відповідної установи (без зображення герба) або печаткою структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) установи.
З доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційну скаргу в справі №420/2179/19 від імені військової частини НОМЕР_1 підписано тимчасово виконуючим обов`язки командира ОСОБА_2 , який не додав належним чином засвідченого документу на підтвердження своїх повноважень.
Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
За такого правового регулювання та обставин справи касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.
Керуючись статтями 55, 59, 332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року в справі №420/2179/19 повернути особі, що її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя:                                                                                          О.Р. Радишевська