ПОСТАНОВА
Іменем України

19 лютого 2020 року 
м. Київ
справа № 826/592/16
адміністративне провадження № К/9901/7391/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Стародуба О.П., 
суддів - Єзерова А.А., Кравчука В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Департаменту міського благоустрою та збереження природнього середовища Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.09.2016р. (суддя - Літвінова А.В.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2016р. (судді - Василенко Я.М., Кузьменко В.В., Шурко О.І.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту міського благоустрою та збереження природнього середовища Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального підприємства «Київблагоустрій» про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив:
визнати неправомірною бездіяльність Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо неповернення йому автомобільних причепів марки STREET FOOD, модель ПГ-02Б - причіп, 2013 року випуску, котрі мають реєстраційні номери: НОМЕР_4, кузов № НОМЕР_1 , білого кольору; НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , білого кольору;
зобов`язати Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повернути йому автомобільні причепи марки STREET FOOD, модель ПГ-02Б - причіп, 2013 року випуску, котрі мають реєстраційні номери: НОМЕР_4, кузов № НОМЕР_1 , білого кольору; НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , білого кольору.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що у травні 2015 року автомобільні причепи, передані йому в тимчасове користування для власних потреб строком на шість місяців, демонтовано КП «Київблагоустрій» з причин незаконності їх встановлення та ведення торгівельної діяльності без належних дозвільних документів. Для повернення демонтованих причепів йому повідомлено про необхідність сплати відшкодування витрат з демонтажу. Проте відповідач, не зважаючи на здійснення ним вищевказаної оплати, не повертають йому автомобільні причепи, чим грубо порушують його право власності. Така бездіяльність є неправомірною.
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.09.2016р., яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2016р., позов задоволено.
Визнано неправомірною бездіяльність Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Комунального підприємства «Київблагоустрій» щодо неповернення позивачу автомобільних причепів марки STREET FOOD, модель ПГ-02Б - причіп, 2013 року випуску, котрі мають реєстраційні номери: НОМЕР_4, кузов № НОМЕР_1 , білого кольору; НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , білого кольору.
Зобов`язано Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Комунальне підприємство «Київблагоустрій» повернути позивачу автомобільні причепи марки STREET FOOD, модель ПГ-02Б - причіп, 2013 року випуску, котрі мають реєстраційні номери: НОМЕР_4, кузов № НОМЕР_1 , білого кольору; НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , білого кольору.
З ухваленими у справі рішеннями не погодився відповідач - Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив скасувати судові рішення в частині задоволення позовних вимог до Департаменту з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову в задоволенні позову.
В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що суди першої та апеляційної інстанції прийшли до помилкового висновку про застосування до спірних правовідносин Правил благоустрою міста Києва, затв. рішенням Київської міської ради від 25.12.2008р. №1051/1051 в редакції від 25.12.2014р., оскільки спірні правовідносини виникли саме з моменту оплати позивачем рахунків, наданих Комунальним підприємством «Київблагоустрій» за демонтаж двох автомобільних причепів, що підтверджується квитанціями від 14.12.2015р., і саме не повернення цих причепів і стало підставою для звернення до суду із даним позовом.
При цьому посилається на те, що суди попередніх інстанцій помилково застосували п. 13.3.1 - 13.3.6 Правил благоустрою міста Києва в редакції від 25.12.2014р., відповідно до якої саме до повноважень Департаменту належать, серед іншого, винесення приписів, прийняття рішення про демонтаж, а також лежить відповідальність за збереження та неушкодження тимчасових споруд, оскільки на час виникнення спірних правовідносин зазначена норма Правил була змінена. Після внесених змін, вказані функції виконує в тому числі Комунальне підприємство «Київблагоустрій».
Посилається на те, що Департамент не може повернути демонтовані автопричепи, оскільки такі у Департаменті не знаходяться і не зберігаються. Натомість демонтаж спірних автопричепів здійснювало КП «Київблагоустрій», майно передано на майданчик тимчасового зберігання майна комунального підприємства і саме від них позивач отримав рахунки із зазначенням своїх банківських реквізитів на оплату послуг за демонтаж, а тому позовні вимоги до Департаменту із зазначених вище підстав є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Так, в ході розгляду справи по суті судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач є власником автомобільних причепів марки STREET FOOD, модель ПГ-02Б - причіп, 2013 року випуску, котрі мають реєстраційні номери: НОМЕР_4, кузов № НОМЕР_1 , білого кольору; НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , білого кольору на підставі відповідних свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів. (а.с. 10)
Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) винесено приписи від 27.11.2014р. №1417764 та від 04.02.2015р. №1501043, згідно з якими встановлено порушення правил благоустрою за адресами - АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, якими надано час для усунення виявлених порушень та повідомлено, що у разі їх не усунення тимчасові споруди будуть демонтовані. (а.с. 42; 44-А)
Дорученнями Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 05.12.2014р. №297/12-14 та від 13.02.2015р. №_29_/02-15_ директору Комунального підприємства «Київблагоустрій» доручено вжити заходи шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, а саме: кіоску «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (на підставі припису від 27.11.2014р. №1417764), та кіоску «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 (на підставі припису від 04.02.2015р. №1501043). (а.с. а.с. 43 - 44; 45 - 47)
Згідно Актів проведення демонтажу від 08.12.2014р. №НО-302 та від 16.02.2015р. №НО-59 вказані тимчасові споруди демонтовано КП «Київблагоустрій». (а.с. 67 - 70)
На підставі наданих КП «Київблагоустрій» рахунків від 16.07.2015р. №2015080117 на суму 5393,42 грн та №2015080118 на суму 4840,72 грн позивач оплатив витрати за демонтаж конструкцій, що підтверджується відповідними квитанціями від 14.12.2015р. №14518899 та №14518913. (а.с. 11 - 13)
Проте після оплати вказаних рахунків причепи позивачу не повернуті, що і стало підставою для звернення останнього до суду із даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідно до положень пунктів 13.3.1 - 13.3.6 Правил благоустрою міста Києва №1051/1051 демонтовані малі архітектурні форми, тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкти сезонної дрібно роздрібної торговельної мережі повертаються власнику (користувачу) на підставі акта приймання-передачі після відновлення благоустрою на місці їх самовільного розміщення (встановлення) та відшкодування витрат з їх демонтажу, перевезення, розвантаження та зберігання в установленому порядку.
Суди виходили з того, що позивачем вчинені всі дії, передбачені Правилами благоустрою міста Києва, для отримання демонтованих конструкцій, в тому числі відшкодовано витрати з їх демонтажу та зберіганню, у звязку з чим утримання відповідачами майна позивача є незаконним, а фактична відмова у його повернені є протиправною.
Крім того, суди виходили з того, що ані пункт 13.3.6 Правил благоустрою міста Києва №1051/1051, ані інші положення цих Правил не визначають особу, яка має повернути власнику демонтовану споруду, що не є підставою для її незаконного утримання. Згідно Правил саме до повноважень Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради віднесено винесення відповідних приписів, прийняття рішення про демонтаж, його проведення та зберігання пересувної дрібно роздрібної торговельної мережі, а тому саме вказаний Департамент і зобов`язаний повернути власнику причепи на виконання вимог пункту 13.3.6 Правил.
Суди виходили з того, що відповідачами не надано до суду будь-якої іншої інформації щодо нормативного врегулювання процедури демонтажу та зберігання демонтованих споруд, а тому відсутні підстави для висновку про те, що вчинити дії щодо повернення позивачу його майна має саме Комунальне підприємство «Київблагоустрій», а не Департамент.
Суди дійшли висновку про те, що обидва відповідача є належними, а тому повернути майно позивачу необхідно зобов`язати їх обох.
З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи, а мотиви та доводи наведені у касаційній скарзі, висновки судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують і є безпідставними з наступних доводів та передбачених законом підстав.
Так, відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюється на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.
Утримання в належному стані території - це використання її за призначенням відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, правил благоустрою території населеного пункту, а також санітарне очищення території, її озеленення, збереження та відновлення об`єктів благоустрою.
Згідно частини 1 статті 5 цього Закону управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.
Частиною першою статті 34 цього Закону передбачено, що Правила благоустрою території населеного пункту - це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.
Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.
Згідно пункту 1, 7, 8 частини 2 статті 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» Правила включають, зокрема, порядок здійснення благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою; порядок розміщення малих архітектурних форм; та порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів.
Відповідно до частини 1 статті 39 цього Закону державний контроль за дотриманням законодавства у сфері благоустрою території населених пунктів здійснюється місцевими державними адміністраціями.
Згідно пункту 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» у зв`язку зі здійсненням містом Києвом функцій столиці України Київська міська рада та Київська міська державна адміністрація, кожна в межах своєї компетенції, встановленої законами України, мають право встановлювати порядок утримання та експлуатації об`єктів, розташованих у місті, та прилеглої до них території, правила благоустрою, торговельного, побутового, транспортного, житлово-комунального та іншого соціально-культурного обслуговування, визначати особливості землекористування та використання інших природних ресурсів.
Рішенням Київської міської ради від 25.12.2008р. №1051/1051 затверджено Правила благоустрою міста Києва. (далі - Правила).
Відповідно до пункту 13.3.1 Правил, в редакції тут і далі станом на час проведення демонтажу причепів позивача, у разі виявлення самовільно встановлених малих архітектурних форм, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив`язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вноситься припис його власнику (особі, яка здійснила встановлення) з вимогою усунення порушень шляхом демонтажу об`єкта протягом семи робочих днів, крім тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, відсутніх в матеріалах єдиної цифрової топографічної основи території міста Києва, на демонтаж яких надається один робочий день. Власник (особа, яка здійснила встановлення) проводить демонтаж з обов`язковим відновленням благоустрою території.
Згідно пункту 13.3.2 Правил якщо власники (особи, які здійснили встановлення) об`єктів, зазначених у пункті 13.3.1 цих Правил, ухиляються від демонтажу в строки, визначені в приписі Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), демонтаж, перевезення, зберігання таких об`єктів здійснюється Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та районними в місті Києві державними адміністраціями на підставі рішень, зазначених в пункті 13.3.3 цих Правил, за кошти міського бюджету або з інших джерел, не заборонених законодавством, з подальшим відшкодуванням усіх витрат власником (особою, яка здійснила встановлення) тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, майданчика для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства або малої архітектурної форми, винним у порушенні благоустрою.
Пунктами 13.3.3 та 13.3.4 передбачено, що рішення про демонтаж самовільно встановлених малих архітектурних форм приймається Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за поданням районних в місті Києві державних адміністрацій, а за фактом демонтажу складається акт зовнішнього огляду (акт демонтажу) малої архітектурної форми, який підписується представниками Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), КП «Київблагоустрій», представниками районних в місті Києві державних адміністрацій, а також власником (особою, яка здійснила встановлення) об`єкта (у разі його присутності).
Відповідно до пункту 13.3.5. Правил після складання акта демонтажу малої архітектурної форми, засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі чи тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності об`єкт опечатується та перевозиться на спеціально обладнаний майданчик тимчасового зберігання, де передається відповідальній особі під розпис.
Відповідальність згідно з законодавством за збереження та неушкодженість тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі чи малих архітектурних форм та всього майна, що знаходиться в них при їх демонтажі, транспортуванні до спеціально обладнаних майданчиків тимчасового зберігання несе Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).
Відповідно до пункту 13.3.5 Правил, в редакції станом на грудень 2015 року, демонтовані малі архітектурні форми, тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкти сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі повертаються власнику (користувачу) на підставі акта приймання-передачі після відновлення благоустрою на місці їх самовільного розміщення (встановлення) та відшкодування витрат з їх демонтажу, перевезення, розвантаження та зберігання в установленому порядку.
Демонтовані (переміщені) засоби пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі повертаються власнику (користувачу) у присутності працівника міліції на підставі акта приймання-передачі після відновлення благоустрою на місці їх самовільного розміщення (встановлення) та відшкодування витрат з демонтажу (переміщення), перевезення, розвантаження та зберігання в установленому порядку.
Таке правове регулювання вказує на те, що хоча у Правилах і змінилась редакція в частині щодо повернення власнику демонтованої споруди станом на час оплати позивачем відповідних квитанцій, проте відповідно до положень пунктів 13.3.1 - 13.3.6 Правил в редакції, чинній на час проведення демонтажу, саме до повноважень Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було віднесено винесення відповідних приписів, прийняття рішення про демонтаж, його проведення та зберігання демонтованих конструкцій на штраф майданчику.
При цьому новою редакцією пункту 13.3.5 Правил, яку необхідно застосовувати станом на час повернення конструкцій за зверненням позивача, не визначено особу (орган), яка має повернути власнику демонтовану споруду.
В той же час повноваження Комунального підприємства «Київблагоустрій» врегульовані відповідним Статутом підприємства, затвердженим розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 21.02.2007р. №167. Положення цього Статуту містять, зокрема, повноваження такого органу на здійснення заходів щодо демонтажу самовільно розміщених об`єктів, що порушують Правила благоустрою міста. (пункт 3.2.6)
Таким чином оскільки чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством визначено уповноважені органи на здійснення заходів щодо демонтажу, зберіганню та поверненню демонтованого майна, і Департамент є установою та суб`єктом владних повноважень, на які покладено відповідні повноваження згідно Правил благоустрою міста Києва, суди обґрунтовано прийшли до висновку про задоволення позову повністю до обох відповідачів.
За правилами частин першої та другої  статті 341 КАС України  суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Оскільки рішення судів попередніх інстанцій оскаржується лише Департаментом міського благоустрою та збереження природнього середовища Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)в частині відсутності у нього обов`язку повернути демонтовані об`єкти, а тому касаційний перегляд здійснюється лише в межах доводів касаційної скарги.
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норм матеріального права, порушень норм процесуального права не допустили, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Департаменту міського благоустрою та збереження природнього середовища Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.09.2016р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2016р. - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                
О.П. Стародуб                                        
А.А. Єзеров
В.М. Кравчук