ПОСТАНОВА
Іменем України

24 січня 2020 року 
Київ
справа №750/8726/19
адміністративне провадження №К/9901/32770/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Єресько Л.О.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Соколова В.М., 
розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу № 750/8726/19
за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Чернігівській області Цибулька Андрія Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення
за касаційною скаргою Департаменту патрульної поліції 
та ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2019 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді -Сорочко Є.О., суддів: Єгорова Н.М., Федотов І.В., 

УСТАНОВИВ:
Суть спору
01 серпня 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Чернігівській області Цибулька Андрія Володимировича (далі - відповідач) про скасування постанови від 25 липня 2019 року (серія ЕАВ № 1361254), якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено штраф у розмірі 255 грн із закриттям справи про адміністративне правопорушення.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Чернігівській області Цибулька Андрія Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволено. 
Не погодившись з таким рішенням, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2019 року апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 жовтня 2019 року повернуто особі, яка її подала на підставі пункту 1 частини 4 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух у касаційній інстанції
25 листопада 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Департаменту патрульної поліції на на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2019 року.
У касаційній скарзі Департамент патрульної поліції просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. Зазначає, що на момент подання апеляційної скарги, копія довіреності представника Бугрима М.П. перебувала в матеріалах справи, а його повноваження були перевірені судом першої інстанції. Враховуючи зазначене вказують, що останній при зверненні до суду з апеляційною скаргою може не подавати документ, який підтверджує його повноваження.
Ухвалою Верховного Суду від 05 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Департаменту патрульної поліції на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2019 року.
23 січня 2020 року ухвалою Верховного Суду у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. підготовчі дії закінчено, справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами у відповідності до пункту 3 частини 1 статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Позиція інших учасників справи 
Від позивача відзив на касаційну скаргу не надходив, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду апеляційної інстанції за наявними в справі матеріалами. 
Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи 
Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених у статті 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, виходить із такого.
Відповідно до частини 1, 3 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Документи, що підтверджують повноваження представників, визначенні статтею 59 КАС України.
Згідно з частинами першою, третьою цієї статті повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.
Частиною 6 статті 59 КАС України обумовлено, що оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідченні суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.
У разі подання представником до суду скарги він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної скарги (частина 8 статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України).
Враховуючи викладене, сторона у справі має право на звернення до суду через представника лише на підставі документа, що посвідчує його повноваження у визначеному законом порядку.
Під час перевірки копій документів, що підтверджують повноваження представників, на предмет їх відповідності статті 59 КАС України, слід брати до уваги правила засвідчення копій документів, визначені Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 ороку № 55 (надалі - ДСТУ 4163-2003), Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року № 1000/5 (далі - Правила), інструкції з діловодства в окремих органах державної влади (місцевого самоврядування) та інші нормативно-правові акти.
Так, відповідно до пункту 8 глави 10 розділу ІІ Правил, які в силу пункту 1 їх розділу І є нормативно-правовим актом, обов`язковим для виконання всіма державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями незалежно від форм власності, копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.
Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії.
Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій».
У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи.
На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».
Зазначеній нормі кореспондують вимоги пункту 5.27 ДСТУ 4163-2003.
Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
З матеріалів справи слідує, що до апеляційної скарги, поданої від імені Департаменту патрульної поліції представником - Бугримом Михайлом Павловичем, додано копію довіреності від 08 жовтня 2019 року № 17223/41/3/01-19.
Повертаючи апеляційну скаргу особі, яка її подала, суд апеляційної інстанції виходив з того, що копію довіреності особи, яка підписала апеляційну скаргу у встановленому порядку не засвідчено: напис про засвідчення копії довіреності не містить назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії.
Інших оригіналів або належним чином засвідчених копій документів на підтвердження повноважень особи, яка підписала апеляційну скаргу, матеріали справи не містять.
Згідно з частиною 1 статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.
Відповідно до частин 1, 3 статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.
Довіреність може бути видана як на укладення правочину, так і на здійснення інших юридично значимих дій. Довіреність є правочином і, як будь-який правочин, має відповідати всім вимогам, встановленим діючим законодавством до правочинів. Так, довіреність може бути видана тільки на виконання правомірних юридичних дій. Воля довірителя повинна відповідати його волевиявленню.
Отже, суд виходить з потреби перевірки саме наявності волевиявлення особи, що її видала.
Надана до суду апеляційної інстанції копія довіреності, яка не засвідчена в установленому законом порядку, не може бути належним доказом дійсної волі особи, що її видала, на уповноваження іншої представляти її інтереси. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, засвідченої у визначеному законом порядку), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому довірителем. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво.
Верховний Суд відхиляє доводи скаржника про те, що представник Бугрим М.П. вже здійснював представництво інтересів у цій справі у суді першої інстанції та у справі наявні підтвердження його повноважень на момент подання ним апеляційної скарги, оскільки наявна в матеріалах справи копія довіреності від 29 грудня 2018 року № 15448/41/3/01-2018 не засвідчена суддею або самим довірителем, а до апеляційної скарги не було додано належним чином завірену копію довіреності від 08 жовтня 2019 року № 17223/41/3/01-19.
Суд апеляційної інстанції перевіряє відповідність апеляційної скарги встановленим вимогам процесуального закону та на підставі наявних матеріалів приймає рішення відповідно до встановлених Кодексом адміністративного судочинства України норм права. 
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 803/1965/17. 
Враховуючи викладене, Верховний Суд констатує, що судом апеляційної інстанції обґрунтовано повернуто апеляційну скаргу відповідача 2 на підставі пункту 1 частини 4 статті 298 КАС України.
Доводи ж касаційної скарги за наведеного та обставин даної справи не дають підстав для висновку, що суд апеляційної інстанції при ухваленні судового рішення допустив порушення норм процесуального права, а тому підстави для його скасування та задоволення касаційної скарги відсутні.
Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що відповідно до  частини 8 статті 169 КАС України та частини 2 статті 298 КАС України, повернення апеляційної скарги не позбавляє особу права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. Отже, Департаменту патрульної поліції має право повторно звернутися з апеляційною скаргою до суду з наданням всіх необхідних документів.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
Враховуючи наведене, суд не встановив порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновком суду апеляційної інстанції у справі.
Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції винесено законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.
Висновки щодо розподілу судових витрат
З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:
1.Касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.
2. Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько
А.Г. Загороднюк 
 В.М. Соколов 
Судді Верховного Суду