22-ц/804/898/20 
                                                                                220/2565/19 

П О С Т А Н О В А
І м е н е м    У к р а ї н и

27 лютого 2020 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого  Мироненко І.П.
          суддів:            Баркова В.М., Мальцевої Є.Є.       
                      за участі  секретаря  Єфремової О.В.
сторони:
заявник – ОСОБА_1 ; 
заінтересована особа – Головне управління Національної поліції в Донецькій області 

розглянувши  у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 17 грудня 2019 року, постановленого у складі судді Дурач О.А., повний текст якого складено 18 грудня 2019 року, -

в с т а н о в и в:
1. Описова частина
Короткий зміст вимог
У жовтні 2019 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Просила встановити факт належності їй записів в наказі Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині), м.Краматорськ, про включення та виключення до/зі складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей від 14 грудня 2015 року № 348, та в наказі Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 13 червня 2017 року №056, які пов`язані з проходженням служби в Національній поліції України та отриманням нею в подальшому статусу учасника бойових дій.
Заява обґрунтована тим, що вона працює на посаді слідчого Великоновосілківського відділення поліції Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області. З 07 листопада 2015 року брала безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької області. Рішенням Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 19 лютого 2019 року №01 з 30 квітня 2018 року її залучення до проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей було припинено. Проте, її не було визнано учасником бойових дій, у зв`язку з тим, що у наказі №348 Першого заступника керівника АТЦ при СБУ від 14 грудня 2015 року та в наказі Першого заступника керівника АТЦ при СБУ від 13 червня 2017 року №056 про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення АТО на території Донецької області, були допущені помилки в її персональних даних, а саме по батькові, зазначено як « ОСОБА_2 », замість правильного « ОСОБА_3 », яке зазначено у паспорті. Виправити допущені помилки неможливо, у зв`язку з тим, що рішенням Першого заступника керівника ОШУ АТО від 30 квітня 2018 року № 33/1-4129, проведення АТО припинено, штаб АТО, як орган управління, відповідно до Положення про оперативний штаб з управління Антитерористичною операцією функціонувати перестав. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 17 грудня 2019 року у задоволенні заяви відмовлено. 
Відмовляючи у задоволенні заяви суд виходив з того, що обставини безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення підлягають встановленню при вирішенні питання надання особі статусу учасника бойових дій, оскільки з відповідною заявою до комісії заявник не звертався та відмови фактично не отримував, заявником не доведено, що факт встановлення належності наказів є тим фактом, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, як фізичної особи, заявник не довів, що записи в наказах є правовстановлюючими документами, відносно яких законом передбачено встановлення юридичного факту і належить саме йому, також заявник не довів, що не має іншої можливості одержати зміни у відомчому документі, який був виданий підрозділом при СБУ.

Надходження апеляційної скарги до апеляційної інстанції та її короткий зміст
24 січня 2020 року на адресу апеляційного суду надійшла цивільна справа з апеляційною скаргою ГУ Національної поліції в Донецькій області на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 17 грудня 2019 року.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 28 січня 2020 року відкрито апеляційне провадження у даній справі. 
В апеляційній скарзі, посилаючись на неповне з`ясування та недоведеність обставин, що мають значення, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити. 
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 звернулась до суду з метою встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а не із заявою про надання їй статусу УБД. Зазначає, що у листі Верховного Суду України  від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту.
Не погоджується із висновком суду, що у разі підтвердження належності правовстановлюючого документа у заявника виникає статус учасника бойових дій.
Суд помилково вважає, що наказ про залучення до сил, що беруть участь в антитерористичній операції, не є документом, що підтверджує трудовий стаж заявниці. ОСОБА_1 проходила та продовжує проходити службу в Національній поліції і є посадовою особою територіального підрозділу Головного управління Національної поліції в Донецькій області. Орфографічні помилки, допущені посадовими особами АТЦ при СБУ, суттєво вплинули на можливість отримання заявником в подальшому статусу УБД. 

Аргументи учасників справи
Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не направили, що за положеннями ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

2. Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Заявник ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду не надала.
З огляду на викладене та вимоги ст.ст.371, 372 ЦПК України апеляційний суд розглядає справу за її відсутності.
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Представник заінтересованої особи ОСОБА_5 підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити заяву. Пояснив, що ОСОБА_4 є  співробітником територіального підрозділу Головного управління Національної поліції в Донецькій області. Саме ГУ НП в Донецькій області займається підготовкою і направленням документів своїх працівників на розгляд відповідної комісії, повноважної вирішувати питання надання особам статусу учасника бойових дій, що переслідує заявник.
Дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини
Заявник ОСОБА_4 працює на посаді слідчого Великоновосілківського відділення поліції Волновахського ВП ГУНП в Донецькій області. 
Згідно наданого Галузевим Державним архівом Міністерства оборони України, архівного витягу з наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині), м.Краматорськ, від 14 грудня 2015 року № 348 значиться: вважати таким, що прибули до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань: 1.1.5. нижчепойменованих працівників Національної поліції України:1.1.5.1. Головного управління Національної поліції в Донецькій області...: з 07 листопада 2015 року: капітана поліції ОСОБА_1 (так в тексті), слідчого Великоновосілківського відділення поліції Волноваського відділу поліції; підстава: рапорт начальника ГУ НП в Донецькій області генерала поліції третього рангу Аброськіна В.В. від 10 грудня 2015 року №474/Аб.
У даному наказі по батькові особи, у відношенні якої виданий даний наказ, зазначено як « ОСОБА_2 », натомість у паспорті заявника по батькові вказано, як « ОСОБА_3 » (паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Великоновосілківським РВ ГУМВС України в Донецькій області 05 липня 2012 року).
Згідно з витягу з наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ від 13 червня 2017 року № 056 «Про залучення до проведення антитерористичної операції сил та засобів суб`єктів боротьби з тероризмом» (з урахуванням внесених змін), вважати залученими до проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей таких співробітників ГУ НП в Донецькій області: з 07 листопада 2015 року ОСОБА_1 .
Згідно витягу з наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ від 19 лютого 2019 року №01 «Про припинення залучення до проведення антитерористичної операції сил та засобів суб`єктів боротьби з тероризмом», вважати припиненим залучення до проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей і виведеними з підпорядкування керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією на території Донецької та Луганської областей  таких співробітників ГУ НП в Донецькій області: з 30 квітня 2018 року ОСОБА_1 . 
В листі Управління кадрового забезпечення ГУ НП в Донецькій області від 11 лютого 2019 року № 620/12/01-2019, у відповідь на рапорт заявника зазначено, що виходячи з положень ст.ст. 3, 10, 18 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» рішенням Першого заступника керівника ОШУ АТО від 30 квітня 2018 № 33/1-4129 проведення АТО припинено; штаб АТО, як орган управління відповідно до Положення про оперативний штаб з управління Антитерористичною операцією функціонувати перестав та з метою забезпечення соціально-правового захисту осіб, які брали участь в проведенні Антитерористичної операції рекомендується звернутися до суду для встановлення факту, що має юридичне значення відповідно правовстановлюючого документу (п.6 ч.1 або ч.2 ст.315 ЦПК України) щодо підтвердження облікових даних. 
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України).
Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у частині першій ст.315 ЦПК України, в судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
Згідно роз`яснень, наданих у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту належності записів в наказах посадових осіб  Антитерористичного центру при Службі Безпеки України  №348 від 14 грудня 2015 року та №056 від 13 червня 2017 року, ОСОБА_4 окреслила мету встановлення даного факту як здобуття  в подальшому статусу, учасника бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Згідно п.19 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції, порядок позбавлення цього статусу визначає Кабінет Міністрів України.
Отже, обставини безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення підлягають встановленню при вирішенні питання надання особі статусу учасника бойових дій.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 затверджено Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення.
Пунктом 2-1 Порядку передбачено, що статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у п.2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.
Згідно п.4 Порядку (в редакції на час звернення заявника до суду) підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення: витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення для осіб, зазначених в абз.3 п.2 цього Порядку, - документи про залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, передбачені абз. 2-4 цього пункту, або нотаріально завірені свідчення не менше ніж двох свідків із числа осіб, зазначених в абз.2 п.2 цього Порядку, які разом із такою особою брали участь в антитерористичній операції та отримали статус учасника бойових дій або інваліда війни, у разі підтвердження суб`єктами боротьби з тероризмом факту взаємодії зазначених осіб (особисто або під час перебування у складі добровольчих формувань) із Збройними Силами, МВС, Національною гвардією та іншими утвореними відповідно до законів військовими формуваннями та правоохоронними органами.
Відповідно до п.5 Порядку (в редакції на час звернення заявника до суду) рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається: комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС; міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - міжвідомча комісія), - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання.
Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та у місячний строк з дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.
Відповідно до п.8-1 Порядку рішення комісії або міжвідомчої комісії може бути оскаржене у судовому порядку.
Матеріали справи не містять даних про те, що заявник ОСОБА_4 зверталась до відповідної комісії, повноважної вирішувати питання надання особам статусу учасника бойових дій, зокрема, створеної комісії при Національній поліції України. Відмови від повноважних органів з вирішення питання про надання соціального статусу заявник не отримувала.
ГУ НП в Донецькій області, підтверджуючи факт безпосередньої участі заявника в антитерористичній операції, на наявність цих обставин також не посилалось. 
У листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення»: роз`яснено, що при визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме: тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки; якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту. З урахуванням зазначеної в заяві мети, суд визначає коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі.
Колегія зауважує, що звертаючись до суду із заявою, ОСОБА_4 не залучались до участі у справі у якості заінтересованої особи органи, передбачені п.5 Порядку, повноважні приймати рішення про соціальний статус заявника з використанням та реалізацією майбутнього судового рішення у даній справі про встановлення факту, що має юридичне значення.
Судом обґрунтовано не прийнято до уваги посилання заявника на відповідь кадрової служби ГУ НП про відмову внесення змін до наказів, яка надійшла від Першого заступника Голови СБУ з посиланням на припинення функціонування штабу АТО, як органу управління.
Відповідно до пп. 1, 7, 8, 12 Положення про Антитерористичний центр та його координаційні групи при регіональних органах Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 14 квітня 1999 року № 379/99, Антитерористичний центр (далі Центр) є постійно діючим органом при Службі безпеки України, складається з Міжвідомчої координаційної комісії та штабу, а також координаційних груп та їх штабів, які створюються при регіональних органах Служби безпеки України. Керівник Центру має першого заступника та трьох заступників, один з яких є начальником штабу Центру. Штаб є виконавчим робочим органом Центру.
З підписанням Закону України «Про особливості державної політики щодо забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях в Донецькій і Луганській областях» (про реінтеграцію Донбасу) з 30 квітня 2018 року завершилася антитерористична операція, припинена діяльність прес-центру штабу АТО та відбувся перехід командування від Антитерористичного центру СБУ до Об`єднаного оперативного штабу Збройних сил у зв`язку із впровадженням Операції Об`єднаних сил.
Листом від 25 лютого 2019 року Штаб Антитерористичного центру при Службі безпеки України на запит заявника ОСОБА_4 надав витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ України від 13 червня 2017 року №056 (з урахуванням внесених змін) та від 19 лютого 2019 року №01, якими остання була залучена до проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Щодо отримання витягу з наказу Першого заступника Антитерористичного центру при СБУ (керівника ОШУ АТО) від 14 грудня 2015 року №348, запропоновано звернутися до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України.
При цьому, заявником не було надано доказів звернення в позасудовому порядку до Антитерористичного центру при СБУ з приводу виправлення помилки у анкетних даних у наказі №348 від 14 грудня 2015 року та відмови  останнього в цьому. 
За змістом роз`яснень п.12 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, прізвищем цієї особи, вказаними у паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Верховним Судом України в листі від 01 січня 2012 року роз`яснено, що однією з умов, що вказує на належність справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, до юрисдикції суду є та обставина, що заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).
Отже, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа в тому випадку, коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки.
Таких доказів не було надано і суду апеляційної інстанції. Заявником не доведено, що немає іншої можливості одержати чи відновити  документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності іншого способу оформлення статусу учасника бойових дій, ніж шляхом визнання належності йому записів в наказах Антитерористичного центру при СБУ, є неспроможними з огляду на існуючу і чинну процедуру, встановлену Порядком № 413, зі звернення до відповідних комісій, яка не була використана заявником.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
  Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду. При вирішенні даної справи судом правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює.
Розподіл судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 ч.1 ст.382 ЦПК України суд апеляційної інстанції вирішує питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відсутні.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, 

п о с т а н о в и в:
   
Апеляційну  скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області залити без задоволення.
Рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 17 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.
Повний текст судового рішення складено 03 березня 2020 року.

Головуючий                                                                                          І.П. Мироненко 

Судді:                                                                                                     В.М. Барков     
                                                                                                              
                                                                                                               Є.Є. Мальцева