Справа № 128/1600/19
Провадження № 22-ц/801/108/2020
Категорія: 39
Головуючий у суді 1-ї інстанції Васильєва Т. Ю.
Доповідач:Шемета Т. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року	Справа № 128/1600/19	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді Шемети Т. М. (суддя – доповідач),
суддів: Берегового О. Ю., Панасюка О.С.
учасники справи: 
позивач (особа яка подала апеляційну скаргу) АТ КБ «ПРИВАТБАНК»,
відповідач ОСОБА_1 , 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 11 жовтня 2019 року постановлене у складі судді Васильєвої Т. Ю., в м. Вінниця, дата складення повного судового рішення 16 жовтня 2019 року,-
в с т а н о в и в :
18 червня 2019 Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі – АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому ставило вимогу стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 16 травня 2013 року у розмірі 22 575 грн 19 коп.
Позов мотивовано тим, що  відповідно до укладеного договору № б/н від 16.05.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 10 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач вказує, що свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем, станом на 26 травня 2019 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 22 575, 19 грн, з яких: 7 044, 25 грн – заборгованість за тілом кредиту, 5 305, 24 грн – заборгованість за простроченим тілом кредиту, 7 804, 93 – нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 869, 57 грн – нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100, 00 грн, 500, 00 грн – штраф (фіксована частина), 1 051, 20 грн – штраф (процентна складова).
Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 11 жовтня 2019 року позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 16.05.2013 року в розмірі 4 409, 56 грн (заборгованість за тілом кредиту). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про стягнення судових витрат.
Задовольняючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а тому, з урахуванням вимог частини 2 статті 530 ЦК України дійшов висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення пені та штрафів за несвоєчасну сплату кредиту, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, у анкеті-заяві відсутня домовленість сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані Банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.
Не погодившись з цим рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 28 листопада 2019 року подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 11 жовтня 2019 року та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги в повному обсязі в частині відмови в задоволенні позову.
Основні доводи апеляційної скарги зводяться до того, що встановивши факт надання банком відповідачеві кредитних коштів, суд першої інстанції не врахував, що кошти які вносив відповідач розподілялися не лише на погашення тіла кредиту, але й на погашення відсотків та частково пені, тому суд безпідставно зменшив заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. за простроченим тілом, та не мав жодних підстав відмовляти у стягненні пені та штрафів. 
Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 впродовж встановленого апеляційним судом строку не надходив.
Відповідно до ч. 1ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення суду першої інстанції в частині стягнення тіла кредиту не оскаржується та судом апеляційної інстанції не переглядається.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
По справі встановлено наступні обставини:
-16 травня 2013 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ
«ПРИВАТБАНК», та ОСОБА_1 , шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКу, укладено кредитний договір № б/н, згідно умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 10 000, 00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту (а.с. 9); 
-у заяві зазначено, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява
разом з пам`яткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився та згоден з умовами та правилами надання банківських послуг, які були надані йому у письмовому вигляді;
-до матеріалів справи банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт
«Універсальна» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ (а.с. 10 – 24);
-відповідно до наданого банком розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за
вказаним кредитним договором станом на 26 травня 2019 року становить 22 575, 19 грн, з яких: 7 044, 25 грн – заборгованість за тілом кредиту, 5 305, 24 грн – заборгованість за простроченим тілом кредиту, 7 804, 93 – нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 869, 57 грн – нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100, 00 грн, 500, 00 грн – штраф (фіксована частина), 1 051, 20 грн – штраф (процентна складова) (а.с. 5-8).
Відповідно до нової редакції статуту АТ КБ «ПРИВАТБАНК» останнє є правонаступником за всіма правами і обов`язками ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а. с. 31 - 32);
Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Вірним є висновок суду першої інстанції про те, що в справі є достатньо доказів надання Банком та отримання ОСОБА_1 кредитних коштів.
З розрахунку заборгованості, наданого позивачем вбачається що заборгованість по відсотках за договором № б/н від 16 травня 2013 року відсутня (а.с. 5 - 8).
Стосовно доводів апеляційної скарги про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по пені та штрафам, слід зазначити наступне:
У анкеті-заяві від 16 травня 2013 року, підписаній сторонами, не зазначена процентна ставка та відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII«Про захист прав споживачів»(далі - Закон №1023-XII).
Велика Палата Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), в якій предметом розгляду були подібні правовідносини, зауважила, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання анкети – заяви, оскільки за умови що вони не містять підпису позичальника, немає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Вказані обставини, з урахуванням згаданої позиції Великої Палати Верховного Суду  від 03 липня 2019 року, правильно встановлені судом першої інстанцій під час вирішення питання щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» пені та штрафів за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань: суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні вимог позову про стягнення з  ОСОБА_1  штрафів у розмірі 500 грн (фіксована частина) та 1 051, 20 грн (процентна складова) та пені: за прострочене зобов`язання у сумі 7 804, 93 грн та за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100, 00 грн у розмірі - 869, 57 грн, у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві від 16 травня 2013 року, вірно вказавши, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору.
Колегія суддів відхиляє, як підставу для скасування оскаржуваного рішення, посилання в апеляційній скарзі на те, що суд безпідставно зменшив заборгованість за тілом кредиту, оскільки не врахував що кошти які вносив відповідач розподілялися в тому числі і на погашення відсотків, з огляду на наступне.
Як зазначалось вище, суд вірно встановив що між сторонами виникли кредитні відносини, Банк надав, а ОСОБА_1 використовував кредитні кошти. Проте, як вбачається з наданого Банком розрахунку, він відносив нараховані та несплачені проценти до тіла кредиту та у подальшому нараховував проценти на цю суму, що є неправомірним. Таким чином, враховуючи ту обставину, що сторони не досягли домовленості при підписанні анкети – заяви про приєднання (а.с. 9) щодо розміру та порядку нарахування процентів, штрафів, пені, суд першої інстанції правомірно визначив розмір наявної заборгованості шляхом різниці між використаними кредитними коштами та коштами повернутими позичальником (16 062, 91 – 11 653, 35 = 4 409, 56 грн).
Відтак, апеляційний суд дійшов до переконання що доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та зводяться до власного тлумачення норм закону, що регулюють дані правовідносини, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, як таке, що постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі повно з`ясованих обставин справи (ст. 375 ЦПК України).
Оскільки дія рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 11 жовтня 2019 року була зупинена в порядку ч. 4 ст. 359 ЦПК України до закінчення апеляційного розгляду, його дію слід поновити.
Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правилами пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.
З огляду на те, що апеляційна скарга подана на рішення суду у справі, ціна позову у якій, з огляду на розмір заборгованості становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому не підлягає касаційному оскарженню (п. 2 ч. 3 с. 389 ЦПК України).
Враховуючи, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають судові витрати, у відповідності до вимог ст. ст. 141, 382 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» між сторонами не розподіляються.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» залишити без задоволення.
Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 11 жовтня 2019 року залишити без змін.
Поновити дію рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 11 жовтня 2019 року.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. М. Шемета

Судді: О. Ю. Береговий

О. С. Панасюк