ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 10 лютого 2020 р. року	Справа № 440/3800/19	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Старостіна В.В.,
Суддів: Рєзнікової С.С. ,  Бегунца А.О. ,
за участю секретаря судового засідання  Машури Г.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву представника позивача Зогаля Олександра ОСОБА_1 про прийняття додаткової постанови в адміністративній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від     18.11.2019 року, головуючий суддя І інстанції: І.С. Шевяков, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039,  по справі     №     440/3800/19
за позовом              ОСОБА_2        
до            Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області                       
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просив суд:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з проведення з 14.08.2019 року перерахунку розміру пенсії з 01.01.2016 року відповідно до рішення Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду у справі № 552/7103/16-а та виключення з обрахунку розміру пенсії надбавки за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 15% на суму 487,50 грн. протиправними та скасувати;
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з проведення 14.08.2019 року розрахунку на утримання пенсії з 01.01.2016 року за пенсійною справою № 1603005570 за дорученням № Д1603005570/17 та визначення переплати в розмірі 22681,56 грн. (- 22681,56 грн.) підставою для здійснення розрахунку «рішення суду», розрахунок переплати пенсії за період 21.07.2019 року - 31.08.2019 року в сумі 532,12 грн. протиправними та скасувати;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області відновити отримуваний станом на01.07.2019 року розмір пенсії перерахований 24.06.2019 року з 01.07.2019 року, з 01.01.2016 року провести з перерахунок розміру пенсії відповідно до довідки ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області № 4/9491 від 25.05.2018 року в розмірі 80% з суми грошового забезпечення посадовий оклад - 3250,00 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням підполковник міліції - 2200,00 грн., надбавка за вислугу років (45%) - 2452,50 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 487,50 грн., премія 5,7% - 481,59 грн. з отримуваними станом на 01.01.2016 року підвищенням та надбавками без обмеження у граничному розмірі, та провести виплату пенсії в належному розмірі з врахуванням абзацу 2 п. 3 Полтави Кабінету міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21.02.2018 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з 01.01.2020 року додатково до основного розміру пенсійної виплати, встановленої на 01.01.2019 року додатково щомісяця виплачувати окремою сумою у розмірі 100 відсотків, що складає 3060,81 грн. різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого пункту 3   Постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21.02.2018 року.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.11.2019 року провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії зупинено до набрання чинності рішенням Верховного Суду у справі № 240/6263/18 (Пз/9901/1/19).
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та направити адміністративну справу до суду першої інстанції до продовження судового розгляду. 
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 18.11.2019 року по справі № 440/3800/19 скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
08.01.2020 до Другого апеляційного адміністративного суду представником позивача  адвокатом Зогалєм Олександром Миколайовичем подано заяву про встановлення додаткового рішення у справі №440/3800/19, у якому просив вирішити питання розподілу судових витрат та стягнути з відповідача судові витрати, які складаються із понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та витрат на прибуття в судове засідання.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2020 питання розподілу судових витрат по справі №440/3800/19 було призначене до розгляду у судовому засіданні.
Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За приписами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.7 ст.139 КАС України).
Частинами 3, 4 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.
Згідно з ч.6 ст.135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст.135 КАС України).
З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого,        цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
На підтвердження понесених витрат позивачем надано до матеріалів справи копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю на ім`я ОСОБА_3 Серії ПТ № 2209 від 26.06.2018 року, ордер серії ВІ №1004793 від 14.09.2019, акт прийому-передачі від 02.12.2019 року з детальним описом послуг, наданих адвокатом Зогалєм О.М, фіскального чеку №5087 від 23.12.2019 року (витрати на проїзд для прибуття адвоката у судове засідання), квитанції №1 від 21.12.2019 про оплату витрат на правничу допомогу в розмірі 2500 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, суд виходить з реальності вказаних витрат (чи мали місце ці витрати, чи була в них необхідність), а також розумності їх розміру. Такі критерії застосовує Європейській суд з прав людини. У справі “East/West Allianse Limited”, суд зазначив, що заявник має право на компенсацію судових витрат, тільки якщо буде доведено, що такі витрати фактично мали місце, були неминучі, а їх розмір є обґрунтованим.
Таким чином, з урахуванням обсягу складених адвокатом, в рамках оскарження ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 18.11.2019 року, документів, час, витрачений адвокатом на надання таких послуг, а також представництво інтересів у судових засіданнях, колегія суддів дійшла висновку, що заявлена позивачем сума витрат на правову допомогу відповідно до акту прийому-передачі від 02.12.2019 року, у загальному розмірі 28324,5 грн. є співмірною, та з урахуванням положень ст. 139 КАС України відповідна заява підлягає задоволенню.
При цьому, колегія суддів відхиляє доводи відповідача про відсутність розрахункових документів, як доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки в матеріалах справи наявна квитанція №1 від 21.12.2019 про оплату позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 2500 грн.
Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача Зогаля Олександра Миколайовича про прийняття додаткової постанови задовольнити.
Прийняти додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 , поштовий індекс АДРЕСА_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. та витрати на прибуття в судове засідання у розмірі 324 (триста двадцять чотири) грн. 50 коп. 
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Старостін В.В.	
Судді	   	Рєзнікова С.С.    Бегунц  А.О.  	

Повний текст додаткової постанови виготовлений  14.02.2020 року