ПОСТАНОВА
Іменем України
31 січня 2020 року 
Київ
справа №820/4767/16
касаційне провадження №К/9901/39569/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шипуліної Т.М.,
суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Харківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2017 (суддя Нуруллаєв І.С.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2017 (головуючий суддя - Рєзнікова  С.С., судді: Бегунц А.О., Старостін В.В.) у справі №   820/4767/16 за позовом Малого спільного підприємства «Агробуд» до Харківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення,
В С Т А Н О В И В:
Мале спільне підприємство «Агробуд» звернулося до суду з адміністративним позовом до Харківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 09.06.2016 № 0001171201. 
Харківський окружний адміністративний суд постановою від 06.02.2017 позовні вимоги задовольнив. 
Харківський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 11.05.2017 постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2017 залишив без змін.
Харківська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області звернулася до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просила скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2017, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме: пункту 201.10 статті 201, пунктів 120^1.1, 120^1.3 статті 120^1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Зокрема, наголошує на тому, що матеріалами справи підтверджується факт допущення позивачем зафіксованих актом перевірки порушень щодо несвоєчасної реєстрації податкових накладних. 
Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційних скарг, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що Харківською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області проведено камеральну перевірку порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами якої складено акт від 09.06.2016 № 896/20-23-15-01-09/22623210.
Зафіксовані вказаним актом перевірки порушення позивачем пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України слугували підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 09.06.2016 № 0001171201 про застосування штрафних санкцій у розмірі 10 % в сумі 13413,32 грн. на підставі пункту 120^1.1 статті 120^1 Податкового кодексу України за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
За висновками податкового органу, податкові накладні на загальну суму податку на додану вартість 134133,22 грн., складені 12.03.2016, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних 31.03.2016, тобто з пропуском граничного строку такої реєстрації на 4 дні.
Положеннями пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Враховуючи викладене, податкові накладні підлягають реєстрації платником податку на додану вартість у Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. 
Згідно з пунктом 120^1.1. статті 120^1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.
Отже, допущення платником податку податкового правопорушення щодо недотримання граничного строку реєстрації податкових накладних має наслідком застосування відповідальності у вигляді штрафу, розмір якого залежить від кількості пропущених днів реєстрації.
Так, у спірній ситуації, застосовуючи відповідальність до позивача за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 09.06.2016 № 0001171201, податковий орган виходив з того, що податкові накладні Малого спільного підприємства «Агробуд» від 12.03.2016 № 1, № 2 були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі податкових накладних 31.03.2016, в той час, коли встановлений законодавством граничний термін їх реєстрації закінчився 27.03.2016.
Однак, судами попередніх інстанцій встановлено, що Харківський окружний адміністративний суд постановою від 21.09.2016 у справі №  820/1819/16 позов Малого спільного підприємства «Агробуд» до Державної фіскальної служби України про визнання дій незаконними задовольнив. Визнав протиправними дії щодо неприйняття для реєстрації податкових накладних від 12.03.2016 № 1 та № 2, вважаючи їх прийнятими та зареєстрованими у Єдиному реєстрі податкових накладних протягом операційного дня, коли їх було надіслано - 17.03.2016.
Харківський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 06.12.2016, постановленою у відкритому судовому засіданні, залишив постанову Харківського окружного адміністративного суду від 21.09.2016 у справі №  820/1819/16 без змін.
Відповідно до частин першої, третьої та п`ятої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент постановлення ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 у справі №  820/1819/16) постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.
Оскільки ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 за наслідками апеляційного перегляду постанови Харківського окружного адміністративного суду від 21.09.2016 у справі №  820/1819/16, постановлена у відкритому судовому засіданні, то таке судове рішення набрало законної сили 06.12.2016.
Більше того, керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 № 3262 IV, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень, судом касаційної інстанції з`ясовано, що Вищий адміністративний суд України ухвалою від 31.05.2017 відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної фіскальної служби України на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 21.09.2016 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 у справі №  820/1819/16 на підставі пункту 5 частини п`ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент постановлення вказаної ухвали) (К/800/9769/17).
Враховуючи викладене, судовим рішенням у адміністративній справі, яке набрало законної сили, постановлено, що податкові накладні Малого спільного підприємства «Агробуд» від 12.03.2016 № 1 та № 2 є прийнятими та зареєстрованими у Єдиному реєстрі податкових накладних 17.03.2016, а не 31.03.2016, як визначено відповідачем у акті перевірки.
Такі обставини виключають висновок про наявність підстав для застосування до позивача відповідальності за порушення термінів реєстрації податкових накладних від 12.03.2016 № 1 та № 2.
З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій про необґрунтованість застосування до позивача штрафних санкцій за затримку сплати реєстрації податкових накладних оскаржуваним актом індивідуальної дії є правильними.
З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суди попередніх інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи та правильно застосували норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Харківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін.
Керуючись статтями 341, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Харківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області залишити без задоволення.
Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2017 у справі №  820/4767/16 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду:                                                                             Т.М. Шипуліна
                                                                                                   Л.І. Бившева
                                                                                                                 В.В. Хохуляк