ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року	Львів	Справа № 598/779/16-а пров. № 857/13608/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя                                  Довга О.І.,
суддя                                                       Глушко І.В., 
суддя                                                     Запотічний І.І.

секретар судового засідання                     Гнатик А.З.

за участю:
позивач                                                   ОСОБА_1 
представник позивача                              Зварич О.Б.
представник відповідача                    Зарічнинський В.Л., П`єх Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу  Тернопільського окружного адміністративного суду  від 18 листопада 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду (головуючий суддя Баранюк А.З., м.Тернопіль, 13:08:40) у справі № 598/779/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернихівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Збаразьке районне бюро технічної інвентаризації Тернопільської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправними рішення, дій та бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, –

В С Т А Н О В И В:

11 травня 2016 року ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Збаразького суду Тернопільської області з позовом до Чернихівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області.
Ухвалою Збаразького районного суду від 23 травня 2017 року  залучено до розгляду третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
16 травня 2019 року адміністративну справу № 598/779/16-а передано до Тернопільського окружного адміністративного суду. 
Ухвалою  Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Збаразьке районне комунальне бюро технічної інвентаризації.
09 липня 2019 року позивач подала до суду першої інстанції заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просить суд:
- зобов`язати  Чернихівецьку сільську раду Збаразького району Тернопільської області внести зміни в п.1 рішення №414-34/2015 від 08 липня 2015 року і надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення, з метою набуття у власність, земельної ділянки площею 0,12 га, розташованої в с.Чернихівцях Збаразького району;
- визнати незаконною бездіяльність Чернихівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області, що виразилась в несвоєчасному розгляді заяви позивачки від 01 березня 2016 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення,  з метою набуття у власність, земельної ділянки площею 0,12 га, розташованої в с.Чернихівцях Збаразького району;
- визнати незаконним рішення Чернихівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області №32-4/2016 від 12 травня 2016 року, яким позивачці відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення,  з метою набуття у власність, а також зобов`язати Чернихівецьку сільську раду Збаразького району Тернопільської області надати дозвіл на розроблення такого проекту землеустрою;
- визнати незаконними дії та бездіяльність Чернихівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області, які виразилися в непогодженні графічних матеріалів та акта прийомки-передачі межових знаків на зберігання під час виготовлення проекту землеустрою щодо відведення позивачці, з метою набуття у власність, спірної земельної ділянки, і які позбавили позивачку можливості приватизувати дану ділянку;
- зобов`язати Чернихівецьку сільську раду Збаразького району Тернопільської області погодити графічні матеріали та акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання і затвердити проект землеустрою щодо відведення позивачці з метою набуття у власність  земельної ділянки площею 0,12 га, розташованої в с.Чернихівцях Збаразького району;
- стягнути з Чернихівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області в користь позивачки 100000,00 грн моральної шкоди, завданої незаконними діями відповідача.
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Чернихівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Збаразьке районне бюро технічної інвентаризації про визнання протиправними рішення, дій та бездіяльності та зобов`язання вчинити дії залишено без розгляду в частині позовної вимоги про зобов`язання відповідача внести зміни до п.1 рішення Чернихівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області від 08 липня 2015 року № 414-34/2015. 
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, покликаючись на порушення норм процесуального права ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене судове рішення та направити справу в частині вимог залишених без розгляду на продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт покликається на неправильну оцінку судом першої інстанції фактичних обставин справи, а відтак формування ним помилкових висновків.
Особа, яка подала апеляційну скаргу, в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримує повністю, просить її задовольнити.
Представники відповідача проти вимог апеляційної скарги заперечують з мотивів зазначених у відзиві.
Збаразьке районне бюро технічної інвентаризації Тернопільської області участь повноважного представника в судовому засіданні не забезпечило, надіслало заяву про розгляд справи без його участі.
Решта третіх осіб в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу  – без змін, враховуючи наступне.
Як вбачається з матеріалів справи 11 травня 2016 року ОСОБА_1 звернулась в суд першої інстанції з позовом до Чернихівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Збаразьке районне бюро технічної інвентаризації про визнання протиправними рішення, дій та бездіяльності та зобов`язання вчинити дії. В ході розгляду справи позивач неодноразово подавала заяви про зміну та уточнення позовних вимог. Востаннє таку заяву позивач подала 01 липня 2019 року, в якій просила суд:
- зобов`язати Чернихівецьку сільську раду Збаразького району Тернопільської області внести зміни в п.1 рішення №414-34/2015 від 08 липня 2015 року і надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення, з метою набуття у власність, земельної ділянки площею 0,12 га, розташованої в с.Чернихівцях Збаразького району;
- визнати незаконною бездіяльність Чернихівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області, що виразилась в несвоєчасному розгляді заяви позивачки від 01 березня 2016 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення,  з метою набуття у власність, земельної ділянки площею 0,12 га, розташованої в с.Чернихівцях Збаразького району;
- визнати незаконним рішення Чернихівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області №32-4/2016 від 12 травня 2016 року, яким позивачці відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення,  з метою набуття у власність, а також зобов`язати Чернихівецьку сільську раду Збаразького району Тернопільської області надати дозвіл на розроблення такого проекту землеустрою;
- визнати незаконними дії та бездіяльність Чернихівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області, які виразилися в непогодженні графічних матеріалів та акта прийомки-передачі межових знаків на зберігання під час виготовлення проекту землеустрою щодо відведення позивачці, з метою набуття у власність, спірної земельної ділянки, і які позбавили позивачку можливості приватизувати дану ділянку;
- зобов`язати Чернихівецьку сільську раду Збаразького району Тернопільської області погодити графічні матеріали та акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання і затвердити проект землеустрою щодо відведення позивачці з метою набуття у власність  земельної ділянки площею 0,12 га, розташованої в с.Чернихівцях Збаразького району;
- стягнути з Чернихівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області в користь позивачки 100000,00 грн моральної шкоди, завданої незаконними діями відповідача.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Так, згідно до ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Тобто, для звернення до суду з даним позовом встановлюється шестимісячний строк звернення до суду, з дня коли особи дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав та інтересів.
Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених  КАС України  певних процесуальних дій.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
У випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Як підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколом тридцять четвертої сесії шостого скликання Чернихівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області від 08 липня 2015 року, позивач, ОСОБА_1 була присутня на засіданні сесії органу місцевого самоврядування, а відтак достеменно була повідомлена про прийняте на цьому засіданні рішення №414-34/2015. Тому саме з цієї дати слід обраховувати строк для звернення до суду з позовної вимогою щодо цього рішення сільської ради.
Поряд із цим, як встановлено судом, позивач не надав доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом в частині позовних вимог щодо оскарження п.1 рішення Чернихівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області №414-34/2015 від 08 липня 2015 року та навіть і не просив про поновлення такого строку.
Суд звертає увагу на те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Будь-які об`єктивні чи суб`єктивні обставини не позбавляли права позивачки можливості звернутися до суду у визначені законом строки з відповідним позовом до відповідача, якщо вважала, що його діями чи бездіяльністю порушуються її права та законні інтереси.
Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 22.03.2018 № 390/1306/17, від 03.04.2018 №489/2361/17, ухвалі Верховного Суду від 21.12.2018 № 2540/3083/18.
Таким чином, з урахуванням заявлених позовних вимог, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції та вважає його висновок щодо наявності підстав для залишення частини позовних вимог ОСОБА_1 без розгляду правомірним та обґрунтованим. 
Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України  завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з. ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Доводи апеляційної скарги, на переконання колегії суддів, не спростовують висновків суду, та суперечать обставинам справи. 
В розумінні  ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв оскаржену ухвалу з додержанням норм процесуального права.
Відповідно до   ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 246, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду  від 18 листопада 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 598/779/16-а – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	І. І. Запотічний  	
Повне судове рішення складено 12 лютого 2020 року