ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 р.	Справа № 531/2402/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Сіренко О.І.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Маркар`яна Анатолія Володимировича  на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 17.01.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Попов М.С., вул. Першотравнева, 4, м. Карлівка, Карлівський, Полтавська, 39500, повний текст складено 17.01.20 року по справі № 531/2402/19
          за позовом         ОСОБА_1  
          до      Поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Маркар`яна Анатолія Володимировича              
          про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Карлівського районного суду Полтавської області з позовом  до поліцейського роти №4 БУПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Маркар`яна Анатолія Володимировича, в якому просить  скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 22 грудня 2019 року серії ДОП18 №685438, якою   ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, з огляду на те, що  на керованому ним автомобілі не були ввімкнені фари ближнього світла, він не починав рух і змінював його напрямок, а отже його дії необхідно кваліфікувати за іншою, а саме за ст. 125 КУпАП.
17 січня 2020 року рішенням Карлівського районного суду Полтавської області адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.
Скасовано поліцейського роти №4 БУПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Маркар`яна Анатолія Володимировича від 22 грудня 2019 року серії ДПО18 №685438 щодо притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Не погодившись із судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невжиття всіх заходів щодо всебічного, повного дослідження всіх обставин справи, ненадання належної оцінки доказам, що надав відповідач. Так, звертає увагу на наявний в матеріалах справи відеозапис адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем, а також посилання в оскаржуваній постанові на зазначений відеозапис, з якого чітко вбачається рух автомобіля позивача  без увімкненого ближнього світла фар поза межами населеного пункту  у період з 1 жовтня по 1 травня та, як наслідок порушення п.9.8 ПДР, за що його правомірно було притягнуто до  адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.122КУпАП. Таким чином, з викладених підстав вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 22 грудня 2019 року постановою серії ДОП18 №685438 поліцейського роти №4 БУПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Маркар`яна А.В. Бойка О.С. було притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. 
Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 22 грудня 2019 року, о 14 годині 04 хвилин, на 363 кілометрі автошляху М03, керував транспортним засобом Mercedes-Benz Arocs 963-8-G, державний номерний знак НОМЕР_1 , поза межами населеного пункту в період з 01 жовтня по 01 травня не ввімкнув ближнє світло фар, чим порушив п. 9.8 ПДР України.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач керував автомобілем, на якому не було ввімкнено ближнє світло фар, однак будь яких підтверджуючих даних про те, що позивач, керуючи транспортним засобом починав рух чи змінював його напрямок, матеріали справи не містять, тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України “Про дорожній рух” встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
В ст. 7 КУпАП встановлено, що   ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.   Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.   Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
В пункті 1.3  Правил дорожнього руху  зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до ч.1  ст.8 Закону України “Про Національну поліцію”  поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією  та законами України.
Пунктом 11 частини 1  статті 23 Закону України "Про Національну поліцію"  визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням  Правил дорожнього руху  його учасниками, а також за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Згідно з п.8 ч.1  ст.23 зазначеного Закону  поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Відповідно до ч.1  ст.9 КУпАП  адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна  (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано  розділом IV КУпАП.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі  статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до  ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення  правил дорожнього руху(частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Як вбачається з постанови  про адміністративне правопорушення Серії ДОП18 №685438 від 22 грудня 2019 року поліцейським роти №4 БУПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Маркар`ян А.В. встановлено, що 22 грудня 2019 року, о 14 годині 04 хвилин, на 363 кілометрі автошляху М03, керував транспортним засобом Mercedes-Benz Arocs 963-8-G, державний номерний знак НОМЕР_1 , поза межами населеного пункту в період з 01 жовтня по 01 травня не ввімкнув ближнє світло фар, чим порушив п. 9.8 ПДР України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.  за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. 
Пунктом 9.8 ПДР України визначено, що під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні;б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів;в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей;г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів;ґ) на транспортному засобі, що буксирує;д) у тунелях. З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.
 Відповідно до ч.2 ст.122 КпАП України, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди,  та тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Статтею 252 КУпАП  передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У відповідності до  ст. 280 КУпАП  орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями  ст. 251 КУпАП  визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених  статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до підпункту 9 частини 1  статті 31 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Згідно з пунктом 2 частини 1  статті 40 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання  правил дорожнього руху.
В якості обґрунтування винесення оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, відповідачем надано відеозапис з  відеореєстратора службового автомобіля поліцейського,  на якому зафіксовано  рух автомобіля Mercedes-Benz Arocs 963-8-G, державний номерний знак НОМЕР_1 , 22 грудня 2019 року, о 14 годині 04 хвилин, на 363 кілометрі автошляху М03, без ввімкненого ближнього світла фар.
Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення    правил дорожнього руху    та проведення їх експертиз не є обов`язковим.
Крім того, позивач не заперечує вчинення ним зазначеного порушення, однак вважає, що його дії мають бути кваліфіковані за ст. 125 КУпАП, а не  ч. 2 ст. 122 КУпАП. 
За таких обставин, доводи позивача про неправомірність притягнення його до адміністративної відповідальностіта не порушення ним Правил дорожнього руху є безпідставними.
Отже, наявні в справі докази підтверджують рух автомобіля позивача без ввімкненого ближнього світла фар поза межами населеного пункту у період з 01 жовтня по 01 травня  та, як наслідок,  порушення позивачем вимог п. 9.8  Правил дорожнього руху.
З огляду на встановлені судом  обставини, колегія суддів приходить до висновку про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2   ст. 122 КУпАП, оскільки  повністю підтверджується наданими відповідачем до матеріалів справи доказами.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.
Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог    ПДР    України.
Відповідно до ч.2    ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені    Конституцією    та законами України.
З огляду на зазначене, вимоги ч. 2    ст. 2 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що, у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені    Конституцією    та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.
Згідно із вимогами ч. 1 ст.    77    та ч. 1 ст.    90 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Колегія суддів зазначає, що позивачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.
Натомість, відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, довів правовірність оскаржуваної постанови, яка є предметом оскарження позивачем.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;  4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про відмову у  задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Маркар`яна Анатолія Володимировича    задовольнити.
Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 17.01.2020 року по справі № 531/2402/19  скасувати.
Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1   до   Поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Маркар`яна Анатолія Володимировича    про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	О.І. Сіренко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.О. Кононенко    В.А. Калиновський   	
Повний текст постанови складено  04.03.2020 року