ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3108/20 Справа № 216/6029/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко А. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року                                                                м.Кривий Ріг
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Барильської А.П.
суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.
сторони:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянувши  у спрощеному позовному провадженні,  у порядку  ч. 13 ст. 7, ч. 1  ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1  на заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 03 грудня 2019 року, яке ухвалено суддею Ткаченко А.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні, -
ВСТАНОВИВ:
В жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Моторне (транспортне) страхове бюро України, Приватне акціонерне товариство «Європейський Страховий Союз», про стягнення майнової та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
В обґрунтування позову зазначено, що 19.01.2017 року о 16:55 год. в м. Кривому Розі Дніпропетровської області по пр. Миру, 22, на нерегульованому перехресті пр. Героїв підпільників та пр. Миру, відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважний при здійснені повороту ліворуч, не переконався, що це буде безпечно, не дав дорогу автомобілю марки FIAT DOBLO, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить позивачу на праві власності, допустив зіткнення з автомобілем позивача. 
В результаті зіткнення автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, у зв`язку з чим позивачу завдано матеріальні збитки. 
Своїми діями відповідач ОСОБА_2 порушив п.п. 2.3 б, 10.4, 10.9, 16.3 ПДР України та тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.02.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні вищевказаної ДТП. 
Відповідальність відповідача ОСОБА_2 , згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/9025916, застрахована у ПрАТ «Європейський Страховий Союз». Однак, у зв`язку з процедурою банкротства ПрАТ «Європейський страховий союз» йому відшкодовано МТСБУ 6000 грн. 
Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № Д4/02/17 від 06.02.2017 року сума майнового збитку, завданого позивачу, складає 49308,25 грн. На складання автотоварознавчого дослідження позивачем були понесені витрати в розмірі 350 грн. 
Таким чином, позивач вважає, що відповідач має сплатити йому спричинену суму майнового збитку за пошкоджений транспортний засіб у розмірі 43658,25 грн., виходячи з розрахунку: 49658,25 грн (сума майнової шкоди та витрати за проведення дослідження) – 6000 грн. (страхове відшкодування МТСБУ)=43658,25 грн. 
Також позивач зауважує на тому, що йому завдана моральна шкода, яка полягає у емоційному стресі, дискомфорті, схвильованості, моральних переживаннях у зв`язку з пошкодженням майна. Завдану моральну шкоду позивач оцінив у 10000 грн. 
Крім того, позивач зауважив на тому, що він поніс судові витрати, до яких відносяться витрати на складання експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 350 грн. та сплачений судовий збір. У випадку невизнання позову він буде змушений звернутися за професійною правничою допомогою, орієнтована вартість якої буде складати 5000 грн. 
На підставі наведеного вище, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 43658,25 грн. у якості відшкодування заподіяної майнової шкоди, 10000 грн. моральної шкоди та вирішити питання про розподіл судових витрат.
Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 03 грудня 2019 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 352 грн. 40 коп. в рахунок часткового відшкодування витрат по сплаті судового збору.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення по справі про задоволення позовних вимог посилаючись на те, що судом першої інстанції допущено неповне з`ясування обстави справи, оскільки не враховано, що позивач реалізував своє право та звернувся з заявою до МТСБУ про виплату йому страхового відшкодування за ПрАТ «Європейський Страховий Союз». При цьому МТСБУ сплатило позивачу 6000 грн. за рахунок повернення гарантійних внесків ПрАТ «Європейський Страховий Союз» та даною виплатою МТСБУ визнало, що ДТП, яке мало місце 19.01.2017 року за участю автомобіля позивача та відповідача, є страховим випадком. 
Позивач зауважує на тому, що у зв`язку з тим, що страхове відшкодування було відшкодовано йому частково, а МТСБУ виплатило йому регламентну виплату, якої не вистачило для відшкодування завданої майнової шкоди, він набув право, в порядку ст. 1194 ЦК України, стягнути завдану шкоду з відповідача.
Крім того позивач зауважує, що визначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди судом необґрунтований, значно занижений та не відповідає глибині його моральних страждань та принципу розумності, виваженості і справедливості. 
Відзив на апеляційну скаргу не подавався.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.02.2017 року відповідача - ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.19).
Вказаною постановою встановлено, що 19.01.2017 року о 16:55 год. в м. Кривому Розі Дніпропетровської області по пр. Миру, 22, на нерегульованому перехресті пр. Героїв підпільників та пр. Миру, Дрозд В.В., керуючи транспортним засобом – автомобілем марки DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважний при здійснені повороту ліворуч, не переконався, що це буде безпечно, не дав дорогу транспортному засобу- автомобілю марки FIAT DOBLO, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням позивача - ОСОБА_1 , що рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого ОСОБА_2 допустив зіткнення з автомобілем марки FIAT DOBLO, державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдані матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 2.3 б, 10.4, 10.9, 16.3 ПДР України та тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.
23.01.2017 року позивачем ОСОБА_1 було подано до ПрАТ «Європейський страховий союз» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.52).
27.02.2017 року позивачем ОСОБА_1 було подано до ПрАТ «Європейський страховий союз» заяву про виплату страхового відшкодування, у якій повідомив, що ОСОБА_2 має поліс ОСЦПВВНТЗ №9025916 від 09.04.2016 року, виданий ПрАТ «Європейський Страховий Союз», (а.с.53)
Відповідно до листа Департаменту внутрішнього страхування Моторно (транспортного) страхового бюро України від 26.01.2018 року №3.1-05/2588 на ім`я ОСОБА_1 про надання документів, номер справи МТСБУ: 47637 повідомлено, що згідно із рішенням Президії МТСБУ від 09.11.2017 року (протокол №410/2017) МТСБУ з 01 грудня 2017 року до 28 лютого 2018 року здійснювало прийом заяв та документів для врегулювання страхових випадків за договорами ПрАТ «Європейський Страховий Союз». З огляду на зазначене для прийняття рішення щодо виплат відшкодування, ОСОБА_1 необхідно в строк до 28.02.2018 року надати необхідні документи (а.с.55-56).
20.02.2018 року позивач ОСОБА_1 надав до Моторно (транспортного) страхового бюро України заяву, в якій просив здійснити відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталася 19.01.2017 року (а.с.54).
30.03.2018 року, відповідно до прийнятого МТСБУ наказу № 2896 від 29.03.2018 року про виплату ОСОБА_1 (повернення гарантійних внесків ПрАТ «Європейський Страховий Союз») в розмірі 6000 грн., вказана сума була перерахована ОСОБА_1 , на його банківський рахунок, що підтверджується випискою по надходженням по картці(а.с.57).
Даною виплатою потерпілому ОСОБА_1 , МТСБУ визнає вищезазначений випадок (ДТП), як страховий. 
Відповідно до роздруківки з офіційного сайту МТСБУ (http://www.mtsbu.ua/ua/about_us/leave_members_list/) зі списку СК, які вибули з МТСБУ вбачається, що 03.10.2017 року ПрАТ «Європейський Страховий Союз» позбавлений членства в МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ (а.с.161).
Відповідно до копії висновку експертного автотоварознавчого дослідження № Д4/02/17 від 06.02.2017 року, виконаного судовим експертом Чивчиш О.П. за заявою ОСОБА_1 , сума матеріальної шкоди, спричиненої з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля FIAT DOBLO д.н.з. НОМЕР_2 складає 49308,25 грн. (а.с.21-50). 
Згідно з квитанцією № 051515 від 10.07.2018 року за складання автотоварознавчого дослідження сплачено 350 грн. (а.с.51).
У відповідності до роздруківки щодо перевірки чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ за параметрами пошуку державний номер НОМЕР_1 встановлено, що станом на 19.01.2017 року транспортний засіб – автомобіль марки DAEWOO LANOS державний номерний знак НОМЕР_1 був забезпечений чинним полісом НОМЕР_3 , страхова компанія ПрАТ «Європейський Страховий Союз», страховик позбавлений права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ з 03.10.2017 року (а.с.168). 
Відповідно до роздруківки з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ПрАТ «Європейський Страховий Союз» в процесі припинення не перебуває (а.с.162-167).
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що сума страхового відшкодування, повернення гарантійних внесків ПрАТ «Європейський Страховий Союз» була виплачена йому виходячи з граничного розміру – 6000 грн., визначеного Президією МТСБУ від 22 березня 2018 року, а не в сумі матеріального збитку, визначеного судовим експертом Чивчиш О. ОСОБА_3 в висновку експертного автотоварознавчого дослідження № Д4/02/17 від 06.02.2017 року, тому він набув право, в порядку ст. 1194 ЦК України, стягнути завдану шкоду з відповідача.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, та відсутності правових підстав для відшкодування  за рахунок відповідача завданої позивачу майнової шкоди в розмірі 43658,25 гривень.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
 Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу відшкодування позивачу завданої майнової шкоди в розмірі 43658,25 гривень, що підтверджено висновком експертного автотоварознавчого дослідження № Д4/02/17 від 06.02.2017 року (а.с.21-50), відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику складає 49308,25 грн., вартість послуг виготовлення висновку 350 грн. (а.с.51) за винятком виплачених позивачеві 6000,00 грн. МТБСУ (а.с.57).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі – Закон) регулює відносини у сфері страхування відповідальності власників транспортних засобів.
Статтею 3 Закону передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо згідно з цим договором або законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.
Покладання обов`язку із відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону).
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц.
Пунктом 20.3 статті 20 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ.
Згідно з підпунктом «ґ» пункту 41.1 статті 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика – учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Отже, відшкодувати шкоду, спричинену особою, чия цивільно-правова відповідальність застрахована, повинен страховик, а у випадках передбачених статтею 41 Закону – МТСБУ. Стягнення із відповідача на користь позивача коштів на відшкодування шкоди у межах ліміту відповідальності страхувальника суперечить меті здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПрАТ "Європейський страховий Союз" не знаходиться в стані припинення.
Таким чином, позивачу належить право вимагати страхову виплату від ПрАТ «Європейський страховий союз», яка не знаходилась в стані припинення на час звернення позивача до суду з даним позовом та не знаходиться в стані припинення на теперішній час. 
Відмови у виплаті страхового відшкодування від ПрАТ "Європейський страховий Союз" позивач ОСОБА_1 не отримував, до суду з позовом до ПрАТ "Європейський страховий союз" про виплату страхового відшкодування не звертався. 
На підставі наведеного вище колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача майнової шкоди в розмірі 43658,25 грн., оскільки в даному випадку така вимога позивача до ОСОБА_2 є передчасною.
Колегія суддів погоджується з висновком суд першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, оскільки, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. 
Колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом з урахуванням роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.
Зокрема, при визначені розміру моральної шкоди судом першої інстанції враховано характер і тривалість страждань позивача, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.
На думку колегії суддів, розмір моральної шкоди визначено судом першої інстанції виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, судом враховано конкретні обставини по справі та моральні страждання позивача.
У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги позивача про необґрунтованість розміру моральної шкоди.
Не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції доводи апеляційної скарги позивача про те, що судом першої інстанції допущено неповне з`ясування обстави справи, оскільки не враховано, що позивач реалізував своє право та звернувся з заявою до МТСБУ про виплату йому страхового відшкодування за ПрАТ «Європейський Страховий Союз». При цьому МТСБУ сплатило позивачу 6000 грн. за рахунок повернення гарантійних внесків ПрАТ «Європейський Страховий Союз» та даною виплатою МТСБУ визнало, що ДТП, яке мало місце 19.01.2017 року за участю автомобіля позивача та відповідача, є страховим випадком, з огляду на наступне. 
За замістом ст.20 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов`язків у повному обсязі гарантується коштами відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ на умовах, визначених цим Законом.
В даному випадку страховик відповідача - ПрАТ «Європейський Страховий Союз», як на дату подання позовної заяви, так і на дату розгляду справи, не ліквідований та в процесі припинення, визнання його банкрутом чи в ліквідації не перебуває, отже, перерахування позивачу 30.03.2018 року, відповідно до прийнятого МТСБУ наказу № 2896 від 29.03.2018 року суми в розмірі 6000 грн., яка, у зв`язку з анулюванням ліцензії та припиненням членства в МТСБУ, є поверненням гарантійних внесків ПрАТ «Європейський Страховий Союз», не є відшкодуванням позивачу завданої майнової шкоди, та не надає йому право на стягнення залишку майнової шкоди з відповідача по справі.
Отже, незалежно від того, що у ПрАТ «Європейський Страховий Союз» анульовано ліцензію та членство його припинено у МТСБУ, страхова компанія зобов`язана виконати свої зобов`язання, згідно з укладеними до цього часу договорами. 
Не є належною правовою підставою для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача майнової шкоди, завданої ДТП, доводи апеляційної скарги про те, що у зв`язку з тим, що страхове відшкодування було відшкодовано йому частково, а МТСБУ виплатило йому регламентну виплату, якої не вистачило для відшкодування завданої майнової шкоди, він набув право, в порядку ст. 1194 ЦК України, стягнути завдану шкоду з відповідача, з огляду на те, що на час звернення позивача до суду з даним позовом, позивач мав право вимагати страхову виплату на підставі ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від ПрАТ «Європейський Страховий Союз», яке на дату розгляду справи не ліквідований та в процесі припинення, визнання його банкрутом чи в ліквідації не перебуває.
За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.
Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду, а доводи апеляційної скарги не спростовують наведеного та зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому підстави для його скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 03 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 26 лютого 2020 року. 

Головуючий:        
                                       
Судді: