ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/171/20 Справа № 932/18536/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Татарчук Л. О. Суддя у 2-й інстанції - Калініч Н. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14 лютого 2020 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Калініч Н. І., розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2020 року, якою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , головного бухгалтера Аварійно-рятувального загону Спеціального призначення ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП та провадження по справі закрито, у зв`язку зі спливом трьохмісячного строку накладення адміністративного стягнення, на підставі ст.38 КУпАП, - 
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно викладених у постанові судді першої інстанції обставин,  ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного бухгалтера Аварійно-рятувального загону Спеціального призначення ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, розташованого за адресою: м.Дніпро, пр.Богдана Хмельницького, буд. 5-а, допустила порушення щодо несвоєчасного подання до установи банку платіжного доручення з податку на прибуток згідно податкового повідомлення-рішення (форма «Р») № НОМЕР_1 , по строку сплати 21.06.2018 року, що спричинило виникнення податкового боргу, який погашено 08.11.2019 року платіжним дорученням № @2PL774223 на суму 169,90 гривень.
Не погоджуючись з цим рішенням,   ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Обґрунтовуючи свою позицію в апеляційній скарзі, ОСОБА_1  зазначає, що не може бути притягнута до адміністративної відповідальності, оскільки призначена на посаду головного бухгалтера з 01.02.2019 року.
Крім того, зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено дату його складання та час вчинення адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, а тому суддя вважає можливим розглядати справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом першої інстанції виконані не в повному обсязі, виходячи з такого.

Так, згідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається противоправна винна дія чи бездіяльність особи, яка доведена достатніми та незаперечними доказами.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП настає у разі неподання або несвоєчасного подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Згідно ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п. 47.1 ст. 47 Податкового кодексу України  відповідальність за неподання, порушення порядку заповнення документів податкової звітності, порушення строків їх подання контролюючим органам, недостовірність інформації, наведеної у зазначених документах, несуть юридичні особи, постійні представництва нерезидентів, які відповідно до цього Кодексу визначені платниками податків, а також їх посадові особи.

З аналізу ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року, № 996-XIV випливає, що головний бухгалтер підприємства вважається його посадовою особою.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення,головний бухгалтер Аварійно-рятувального загону Спеціального призначення ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області Бедевельська С.Є. допустила порушення щодо несвоєчасного подання до установи банку платіжного доручення з податку на прибуток згідно податкового повідомлення-рішення (форма «Р») № НОМЕР_1 , по строку сплати 21.06.2018 року, що спричинило виникнення податкового боргу, який погашено 08.11.2019 року платіжним дорученням № @2PL774223 на суму 169,90 гривень.
Розглядаючи справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, судом першої інстанції не враховано вимоги ст. 280 КУпАП та не з`ясовано, чи є ОСОБА_1 головним бухгалтером Аварійно-рятувального загону Спеціального призначення ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, оскільки в матеріалах справи були відсутні наказ про призначення на посаду головного бухгалтера ОСОБА_1 та посадова інструкція, які мають істотне значення для з`ясування усіх обставин справи для правильного її вирішення, що призвело до передчасного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Однак, з доданих до апеляційної скарги наказу вбачається, що ОСОБА_1 переведена на посаду головного бухгалтера Аварійно-рятувального загону Спеціального призначення ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області з 01.02.2019 року.

Таким чином, на час вчинення правопорушення (21.06.2018 року) ОСОБА_1 не працювала на посаді головного бухгалтера Аварійно-рятувального загону Спеціального призначення ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, а тому не є суб`єктом зазначеного адміністративного правопорушення і не може нести відповідальність за протиправні дії інших осіб. 

Навпаки, після призначення ОСОБА_1 на посаду головного бухгалтера, саме вона виявила виникнення податкового боргу, який було погашено 08.11.2019 року платіжним дорученням.
    У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не є суб`єктом даного адміністративного правопорушення,оскільки на момент 21.06. 2018 року не працювала головним бухгалтером, тому у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, а отже, доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
       Так, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 працює головним бухгалтером с 01.02. 2019 року, тоді як податковий борг було погашено тільки 08.11.2019 року,тобто наявний факт несвоєчасного подання платіжного доручення вказаним головним бухгалтером, однак відповідно до складеного протоколу виникнення податкового боргу відраховується з 21.06. 2018 року, що не може бути віднесено до виконання повноважень саме ОСОБА_1 .
       При цьому  колегія апеляційного суду звернула увагу на те, що з урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
       Таким чином, суд позбавлений можливості змінити фабулу адміністративного правопорушення.
Враховуючи наведене, вважаю, що суддя суду першої інстанції не в повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і їм не була надана належна оцінка, а тому, суддя дійшов неправильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-2 КУпАП.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, постанова судді підлягає скасуванню, а провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає закриттю, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити.
Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2020 року, якою  ОСОБА_1  визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП та провадження по справі закрито, у зв`язку зі спливом трьохмісячного строку накладення адміністративного стягнення, на підставі ст.38 КУпАП, скасувати.
Провадження  у  справі  про   адміністративне   правопорушення, передбачене  ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, щодо  ОСОБА_1  закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає
Суддя Дніпровського апеляційного суду          Н.І. Калініч