ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3034/20 Справа № 205/3164/16-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Басова Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року                колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого - Варенко О.П.,
суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В., 
за участю секретаря Василенко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1  
на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2016 року 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_2  до ОСОБА_1  про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, 

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому просила суд стягувати з нього аліменти у розмірі 1/4  частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повнолітня дитини.
Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2016 року позов задоволено.
 Визначено стягувати з ОСОБА_1 , на користь  ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 19 квітня 2016 року до досягнення ним повноліття.
Не погодившись з таким рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягувати з нього аліменти в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що з листопада 2014 року проживає разом з ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилася дочка, яку також необхідно утримувати. Його мінливого заробітку не вистачає, оскільки він також утримує сина ОСОБА_4 та оплачує комунальні послуги.
Передбаченим ст.360 ЦПК України правом на подання відзиву позивач не скористалась.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Судом встановлено, що згідно Свідоцтву про народження серії НОМЕР_1 від 11 листопада 2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Сторони в шлюбі не перебувають, дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні.
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно ч.2 ст.182 СК України (в редакціїї на момент ухвалення рішення), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
З огляду на вищезазначені положення законодавства, суд першої інстанції, обгрунтовано задовольнив позовні вимоги.
Доводи апеляційної скарги відповідача підлягають відхиленню, оскільки визначений судом розмір аліментів відповідав вимогам Сімейного кодексу України та має забезпечити гарантований законом мінімум на утримання однієї дитини, враховуючи, що обов`язок утримання дитини покладається на обох батьків.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.182 СК України, станом на час ухвалення судового рішення, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. 
Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що він має ще одну дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і на його утриманні знаходяться ОСОБА_4 , її неповнолітній син ОСОБА_6 та матір ОСОБА_7 , законність рішення суду першої інстанції не спростовують, оскільки друга дитина відповідача була народжена після ухвалення оскаржуваного судового рішення, при цьому відповідач не позбавлений права звернутися з позовом про зменшення розміру аліментів у зв`язку з цими обставинами, а утримання ОСОБА_4 та її неповнолітнього сина ОСОБА_6 не можуть бути підставою для скасування законного рішення, ухваленого відповідно до норм діючого законодавства. Доказів утримання ОСОБА_7 матеріали справи не містять.
Таким чином, передбачених ст.376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені відповідачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2016 
року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий: О.П.Варенко 

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова