ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 р.	Справа № 480/2557/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Старосуда М.І.,
Суддів: Макаренко Я.М. ,  Мінаєвої О.М. ,
при секретарі судового засідання Лисенко К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової служби України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Опімах, м. Суми, повний текст складено 23.10.19 року по справі № 480/2557/19
за позовом   товариства з обмеженою відповідальністю "Шанс"      
до    Державної податкової служби України                                       
про зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні, складені товариством з обмеженою відповідальністю "Шанс": № 8 від 18.06.2019 р., № 9 від 19.06.2019 р., № 10 від 20.06.2019 р., № 11 від 21.06.2019 р., № 12 від 24.06.2019 р., № 13 від 25.06.2019 р., № 14 від 26.06.2019 р. і вважати їх прийнятими та зареєстрованими датою направлення – 01.07.2019 р. 
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 позовні вимоги задоволено.
Не погодившись з  рішенням суду  першої інстанції, відповідач  подав апеляційну скаргу, в якій просить  скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.
В  обґрунтування    вимог    апеляційної     скарги   відповідач  посилається   на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального  права, оскільки суд не врахував, що автоматизована перевірка електронного документа включає серед іншого, перевірку дії Договору. 
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 30 листопада 2017 року між ТОВ "Шанс" та Чернігівською ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області укладено договір про визнання електронних документів № 2522001.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 р. у справі № 480/4038/18, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2019 р. та постановою Верховного Суду від 11.06.2019 р., визнано протиправними дії Чернігівської ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області щодо розірвання договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 р. № 2522001, укладеного з ТОВ "Шанс".
01.07.2019 р. на виконання вказаного Договору позивачем засобами електронного зв`язку через автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронної звітності" складено і направлено на реєстрацію податкові накладні. 
Згідно з квитанціями, які надійшли у відповідь, податкові накладні не було прийнято ДФС України, оскільки "відсутній укладений з платником "31337146" договір про визнання електронних документів, який визначає права та обов`язки сторін в процесі електронного документообігу.  
Не погоджуючись з рішенням контролюючого органу позивач звернувся до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, відмовивши у прийнятті та реєстрації податкових накладних протягом операційного дня, коли їх було надіслано, не дотримався вимог Податкового кодексу України, Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, така бездіяльність не може відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до п.п. 201.1, 201.10 ст. 200 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. 
Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначається Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. N 1246 (далі – Порядок).
Згідно п.п. 2, 12, 13 Порядку, податкова накладна – електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, за результатами яких формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Як підтверджено матеріалами справи, 01.07.2019 року позивачем засобами телекомунікаційного зв`язку через автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронної звітності" складено і направлено на реєстрацію податкові накладні: № 8 від 18.06.2019 р., № 9 від 19.06.2019 р., № 10 від 20.06.2019 р., № 11 від 21.06.2019 р., № 12 від 24.06.2019 р., № 13 від 25.06.2019 р., № 14 від 26.06.2019 р. 
Згідно з квитанціями, які надійшли у відповідь, вказані податкові накладні не було прийнято ДФС України, оскільки "відсутній укладений з платником "31337146" договір про визнання електронних документів, який визначає права та обов`язки сторін в процесі електронного документообігу. Надішліть заяву про приєднання до договору".
Однак, договір між ТОВ "Шанс" та Чернігівською ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області про визнання електронних документів № 2522001 від 30 листопада 2017 року є чинним і, окрім того, зазначена в квитанціях підстава для відмови у прийнятті (реєстрації) податкової накладної не передбачена чинним законодавством та не є об`єктом перевірки відповідно до п. 12 Порядку.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач, відмовивши у прийнятті та реєстрації податкових накладних протягом операційного дня, коли їх було надіслано, не дотримався вимог Податкового кодексу України, Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних і така бездіяльність не може відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому позовні вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні ТОВ "Шанс" і вважати їх прийнятими та зареєстрованими датою направлення – 01.07.2019 р., є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Таким чином, проаналізувавши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, яким повно і правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 року по справі № 480/2557/19 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, а у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, постанова може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя 		М.І. Старосуд	
Судді	   	Я.М. Макаренко    О.М. Мінаєва   	
Повний текст постанови складено  31.01.2020 року