ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7599/19  Номер провадження 33/814/54/20	Головуючий у 1-й інстанції Куцин В. М.  Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., з секретарем Лимар О.М., з участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та захисника в його інтересах - адвоката Тарадіна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04 жовтня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
       Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,2 грн. 

Згідно з постановою, ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що він 20 серпня 2019 року о 04 годині 59 хвилин на вулиці Соборності, 31, в м. Полтава керував автомобілем «Volkswagen Touareg» державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, незв`язне мовлення), від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності свідків. Водій порушив п. 2.5 ПДР України, в його діях маються ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі просить постанову скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
В апеляційній скарзі посилається на те, що він 20.08.2019 припаркував свій автомобіль в м. Полтава, по вул. Соборності, 31 на дорозі таким чином, щоб не заважати проїзду громадського транспорту, а саме з`їхав в праву сторону, двигун автомобіля був ним вимкнутий.
Через деякий час, коли він же не був активним учасником дорожнього руху і не керував автомобілем, до його припаркованого автомобіля під`їхали працівники поліції, які його транспортний засіб не зупиняли та не використовували для його зупинки будь-які спеціальні засоби.
Вказує на безпідставну вимогу працівника поліції щодо надання ним реєстраційних документів на автомобіль, з посиланням на порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, після відмови надати які, працівник поліції вказав на його перебування в стані алкогольного сп`яніння та необхідності пройти огляд на місці.
       З приводу цього він повідомив, що від огляду не відмовляється, але пройде його після ознайомлення з доказами вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Такі його вимоги були розцінені як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та незаконно складено відносно нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
При цьому за ч. 1 ст. 122 КУпАП до адміністративної відповідальності його не притягували.
Вказує, що оскільки протокол був складений безпідставно, він самостійно звернувся до медичного закладу, де пройшов огляд з метою встановлення стану сп`яніння, за результатами якого жодних ознак сп`яніння у нього виявлено не було.
Вважає, що суд першої інстанції належним чином не дослідів всіх обставин справи, залишив поза увагою його письмове клопотання та безпідставно притягнув до адміністративної відповідальності, не перевіривши та не оцінивши належним чином його доводи та подані докази його невинуватості.
Заперечує наявність ознак алкогольного сп`яніння, які спростовуються відеозаписом з нагрудних камер відеореєстраторів працівників поліції.

       Заслухавши пояснення  ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку. 
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Судом першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлений факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Таких висновків суд дійшов на підставі сукупних та взаємоузгоджених між собою доказів: протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 304279, письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , - на які суд послався як на підтвердження свого переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення. 
Всупереч доводам апеляційної скарги, з долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що транспортний засіб «Volkswagen Touareg» державний номерний знак НОМЕР_1 здійснював рух, заїхавши переднім та заднім колесом на бордюр по вул. вулиці Соборності, 31, в м. Полтава та зупинився після того, як ззаду до нього під`їхав автомобіль патрульної поліції. За кермом перебував водій ОСОБА_1 , що ним не оспорюється. Отже факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом є очевидним та підтвердженим.
Крім цього, вимоги поліцейського щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння відповідають положенням Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735. 
Згідно з п. 2 розділу І вказаної Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Тобто, якщо у поліцейського виникла підозра про перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані сп`яніння, він має право направити цю особу для проведення відповідного огляду.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 304279 вбачається, що у поліцейського виникли підстави вважати, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах з порожнини рота, почервоніння очей, незв`язне мовлення.
Дані обставини також підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
У зв`язку з цим, ОСОБА_1 неодноразово пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку.
Пунктом 2.5 ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Відповідно до наявного відеозапису, на законні вимоги поліцейського, ОСОБА_1 хоча прямо і не вказував про відмову в проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі, проте усіляко намагався уникнути прямої відповіді на запитання поліцейського, що потягло за собою обґрунтовані висновки про небажання та фактичну відмову ОСОБА_1 від проходження такого огляду та наслідки у вигляді складання протоколу про адміністративне правопорушення.
       Доводи ОСОБА_1 про те, що він самостійно звернувся до медичного закладу та пройшов огляд на стан сп`яніння, в результаті якого він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, не заслуговують на увагу, оскільки йому інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, особи яка керує транспортним засобом, а не керування транспортним засобом в такому стані.
Посилання ОСОБА_1 на те, що його не притягнуто до відповідальності за ст. 122 КУпАП не заслуговують на увагу, оскільки даний факт не є предметом розгляду у даній справі.
Отже з огляду на наведене, в діях ОСОБА_1 вбачається подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина є цілком підтвердженою, а тому підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, як того вимагає апелянт, відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04 жовтня 2019 року про притягнення  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.
       Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                        Н.М. Харлан