ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

21 січня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 172/967/19(2-а/172/85/19)	
                                                                                          Суддя І інстанції Битяка І.Г.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Мельника В.В.,     
за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Васильківського районного суду  Дніпропетровської області від 28 жовтня 2019 року у  справі за адміністративними позовами ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Южноукраїнського відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління патрульної поліції в Миколаївській області сержанта поліції Ляпало Сергія Олександровича, інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Агейчева Дмитра Олександровича, треті особи: Головне управління Національної поліції в Миколаївській області, Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень та закриття провадження у справі, -  

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 19 серпня 2019 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до суду з позовом до інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Южноукраїнського відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління патрульної поліції в Миколаївській області сержанта поліції Ляпало Сергія Олександровича, в якому просив:
-  скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №046597 від 09.08.2019 року винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції №4 Южноукраїнського відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління патрульної поліції в Миколаївській області сержантом поліції Ляпало Сергієм Олександровичем відносно ОСОБА_1 про адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.; 
- справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП ОСОБА_1 від 09.08.2019 року – закрити.
24 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Агейчева Дмитра Олександровича, в якому просив:
- скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення ЕАК №1511269 від 12.09.2019 року винесену поліцейським інспектором роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Житомирській області рядовим поліції Агейчевим Дмитром Олександровичем відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.;
- справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП ОСОБА_1 від 12.09.2019 року – закрити.
Ухвалою Васильківського районного суду  Дніпропетровської області від 28 жовтня 2019 року зазначені адміністративні позови об`єднано в одне провадження.
Рішенням Васильківського районного суду  Дніпропетровської області від 28 жовтня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовити.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та задовольнити позовні вимоги.
Апеляційна скарга обґрунтована протиправністю винесеної відносно позивача постановою, з огляду на відсутність вини у скоєнні адміністративного правопорушення. Вказує на те, що було проведено вимірювання габаритів ТЗ з вантажем не сертифікованим (належним) приладом.
В письмовому відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Національної поліції в Миколаївській області просило відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.
В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що 09 серпня 2019 року інспектором сектору реагування патрульної поліції №4 Южноукраїнського відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління патрульної поліції в Миколаївській області сержантом поліції Ляпало Сергієм Олександровичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №046597, згідно з якою позивач 09 серпня 2019 року о 10:20 год. на автодорозі Н-24 Благовіщенськ- Миколаїв 111 км. керував автомобілем MAN д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричіпом BERITT д.н.з. НОМЕР_2 та перевозив великогабаритний вантаж (комбайн) ширина якого складає 4 м. без маршруту руху та супроводження, чим порушив п.22.5 ПДР України
Відповідно до вказаної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.
Крім того, 12 вересня 2019 року поліцейським інспектором роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Житомирській області рядовим поліції Агейчевим Дмитром Олександровичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1511269, відповідно до якої, позивач 12 вересня 2019 року о 03:57 на автодорозі М07 Київ – Ковель – Ягодин на 95 км. керував ТЗ з напівпричіпом платформа на якій перевозив комбайн зернозбиральний ширина якого більше 2,6 метра без відповідного дозволу Національної поліції, чим порушив п.22.5 ПДР.
Зазначеною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.
Правомірність та обґрунтованість зазначених постанов є предметом спору, який передано на вирішення суду.
За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності відсутності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України “Про дорожній рух” встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно із ст.132-1 КУпАП Порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В свою чергу, постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до п. 16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.
Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів, Правила).
Згідно п. 2 та п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.
В свою чергу, п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Пунктом 25 зазначених Правил забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб.
З викладеного вбачається, що великогабаритним вважається транспортний засіб його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Такому транспортному засобу забороняється рух автомобільним шляхами за відсутності дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд.
У разі наявності спеціального дозволу зазначеного у пункті 4 цих Правил, існують певні умови для руху такого транспортного засобу, зокрема, обов`язковий супровід автомобілем прикриття, у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 чи довжина 24 метри. (п.27 Правил).
Тобто, з викладеного вбачається, що підставою для притягнення водія до адміністративної відповідальності за відсутність супроводу автомобіля прикриття, відповідно до постанови серії ДПО18 №046597 від 09 серпня 2019 року,  є перевищення ширини великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення - 3,5 чи довжини - 24 метри.
Підставою ж для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутність відповідного дозволу Національної поліції України, відповідно до постанови серії ЕАК №1511269 від 12 вересня 2019 року є перевищення габаритів транспортного засобу хоча б одного з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, сторонами не заперечується, що в обох випадках (під час розгляду адміністративної справи 09 серпня 2019 року та 12 вересня 2019 року) замір ширини транспортного засобу із вантажем, яким керував ОСОБА_1 було здійснено засобом вимірювання «рулетка».
З цього приводу, колегія суддів зазначає, що ані Правила дорожнього руху, ані Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів не містять жодних застережень щодо особи, яка уповноважена здійснювати виміри транспортного засобу та приладу, за допомогою якого здійснюється такий вимір.
Натомість, у відповідності до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.
Тобто патрульний поліцейський, у даному випадку, є уповноваженою особою, яка здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, визначене ст.132-1 КУпАП, та, зокрема, здійснює вимір габаритів транспортного засобу.
Зазначене обумовлене небезпекою виникнення ДТП у випадку руху транспортного засобу з вантажем, або без вантажу, габарити якого, перевищують хоча б один з параметрів, визначених п.22.5 ПДР України.
При цьому, колегія суддів не бере до уваги доводи позивача про порушення вимог габаритно-вагового контролю та здійснення його не сертифікованим пристроєм, оскільки Переліком категорій законодавчо регульованих засобів вимірюваної техніки, що підлягають періодичній повірці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №374 від 04.06.15 року, такий засіб вимірювання просторових параметрів фізичних об`єктів як «рулетка» не підлягає періодичні повірці чи сертифікації.
Натомість, у випадку незгоди, особи, щодо якої здійснюється розгляд адміністративної справи, із результатами вимірювання, зокрема, ширини вантажу, в обох випадках комбайнів, така особа не позбавлена можливості надати документ, який підтверджує технічні данні цього комбайну, в тому числі, його габаритів.
Враховуючи те, що факти вчинення позивачем правопорушення в обох випадках знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, колегія суддів робить висновок щодо правомірності винесених постанов серії ДПО18 №046597 від 09 серпня 2019 року та серії ЕАК №1511269 від 12 вересня 2019 року
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321,322 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Васильківського районного суду  Дніпропетровської області від 28 жовтня 2019 року –  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

   
Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник