ПОСТАНОВА
Іменем України

22 січня 2020 року 
Київ
справа №607/7680/17
касаційне провадження №К/9901/24491/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів:                Єзерова А.А., Саприкіної І.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.07.2017 (головуючий суддя: Сливка Л.М.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017 (головуючий суддя: Онишкевич Т.В., Іщук Л.П., Хобор Р.Б.) у справі №607/7680/17 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В:
В червні 2017 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 або позивач) звернувся до суду з позовом до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі - пенсійний орган або відповідач), в якому просив:
зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, з урахуванням заробітної плати згідно із    архівною довідкою №405/26-3.02 від 21.03.2017 про заробітну плату за період роботи на посаді муляра у «ДП ДАК «Хліб України» Тернопільський комбінат хлібопродуктів з 30.08.1996 по 30.06.2000, виходячи із сум заробітку для обчислення пенсії згідно з актом №590 від 26.05.2017 про результати перевірки достовірності подання довідки про заробіток для обчислення пенсії, з 06.03.2017.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком, призначену на підставі Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV). З метою здійснення перерахунку пенсії на підставі статті 40 Закону №1058-IV позивач звернувся до пенсійного органу із заявою, до якої надав довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 21.03.2017 №405/26-3.02 за період його роботи з 01.08.1996 по 30.06.2000 на посаді муляра у «ДП ДАК «Хліб України» Тернопільський комбінат хлібопродуктів», видану архівним відділом Тернопільської міської ради, проте у здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням цієї довідки відмовлено з підстав наявності розбіжностей в нарахованих сумах заробітку, зазначених в довідці та особових рахунках. Вважає дії відповідача щодо невключення для обчислення пенсії заробітної плати, згідно поданої ним довідки, протиправними та такими, що порушують його законні права на отримання належних йому сум пенсії.
Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.07.2017, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017, адміністративний позов задоволено.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної, виходив з того, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у перерахунку призначеної пенсії за віком із врахуванням у ній сум заробітної плати, отриманої позивачем під час роботи на посаді муляра у «ДП ДАК «Хліб України» Тернопільський комбінат хлібопродуктів» за період з 01.08.1996 по 30.06.2000 із врахуванням розбіжностей зафіксованих у акті №590 від 26.05.2017 про результати перевірки достовірності подання довідки про заробіток для обчислення пенсії.
Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, у якій з посиланням на порушення судами норм матеріального права просить суд касаційної інстанції скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Касаційна скарга обґрунтована тим, що пенсійний орган не може здійснити перерахунок раніше призначеної позивачу пенсії з урахуванням у ній заробітної плати за період його роботи на посаді муляра у «ДП ДАК «Хліб України» Тернопільський комбінат хлібопродуктів», оскільки при проведенні перевірки достовірності видачі довідки про заробіток для обчислення пенсії виявлено розбіжності в нарахованих сумах заробітку, зазначених в довідці та особових рахунках.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.11.2017 відкрито касаційне провадження у справі.
15.12.2017 розпочав роботу Верховний Суд і    набрав чинності Закон України від 03.10.2017 № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким    КАС України    викладено в новій редакції.
Підпунктом 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції згаданого    Закону    передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
У лютому 2018 року цю справу передано на розгляд Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
В порядку статті 31 КАС України, пункту 15 Перехідних положень КАС України за результатами повторного автоматизованого розподілу від 20.06.2019 визначений новий склад суду.
Ухвалою Верховного Суду від 20.01.2020 справу прийнято до провадження та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до вимог статті 345 КАС України.
Позивач правом на подачу відзиву на касаційну скаргу не скористався. 
Верховний Суд переглянув оскаржувані судові рішення у межах доводів касаційної скарги, з урахуванням вимог статті 341 КАС України з`ясував повноту фактичних обставин справи, встановлених судами, перевірив правильність застосування норм матеріального і процесуального права та дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 06.03.2017 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до    Закону №1058-IV.
Після призначення пенсії позивач звернувся до пенсійного органу і із заявою, в якій просив провести перерахунок пенсії із урахуванням заробітної плати, отриманої ним за період з 01.08.1996 по 30.06.2000. До вказаної заяви позивач надав архівну довідку від 21.03.2017 №405/26-3.02, видану архівним відділом Тернопільської міської ради, з відомостями про заробітну плату, яку він отримував, працюючи у    «ДП ДАК «Хліб України» Тернопільський комбінат хлібопродуктів» на посаді муляра.
Листом від 06.06.2017 №10212/05 Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області повідомило позивачу про відмову здійснити перерахунок призначеної пенсії з урахуванням заробітної плати за п`ять років до липня 2000 року, згідно поданої архівної довідки. Відмова мотивована тим, що за результатами проведеної перевірки виявлені розбіжності, які зафіксовані у акті №590 від 26.05.2017 про результати перевірки достовірності подання довідки про заробіток для обчислення пенсії.
В акті зазначено, що відділом контрольно-перевірочної роботи Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснено перевірку особових рахунків по нарахуванню заробітної плати для виявлення достовірності подання довідки про заробіток для обчислення пенсії позивача за період з серпня 1996 року по червень 2000 року, в ході якої виявлено, що в заробіток для обчислення пенсії позивача включені всі суми нарахованої заробітної плати згідно особових рахунків за 1995-1999 роки без врахування сум заборгованості по заробітній платі та сум доходу, з яких не були утримані страхові внески. 
Позивач, не оспорюючи результати перевірки, звернувся з цим позовом до суду, в якому оскаржує нездійснення перерахунку пенсії за період, що вказаний в архівній довідці, виходячи з фактичних розмірів отриманої ним заробітної плати, з якої утримані страхові внески, тобто із заробітної плати, яка підтверджена пенсійним органом за результатами проведеної перевірки. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, Верховний Суд виходить з такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституцій України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Згідно зі статтею 1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 9 цього Закону, за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною першою статті 45 Закону №1058-IV передбачено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. У разі якщо при відстрочці часу призначення пенсії за віком не здійснюється підвищення розміру пенсії за неповний місяць страхового стажу, пенсія, обчислена відповідно до статті 29 цього Закону, призначається з дня, що настає за останнім днем повного місяця відстрочки часу виходу на пенсію, який враховано до страхового стажу; 2) пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності. У такому самому порядку призначається пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком, якщо вимоги частини другої статті    33 цього Закону виконані на день встановлення інвалідності, і з дня виникнення такого права - якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані в період після встановлення інвалідності до дня звернення за призначенням пенсії по інвалідності. У разі коли вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані після призначення пенсії по інвалідності, пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком призначається з дня настання такого права, якщо звернення за призначенням пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відбулося не пізніше трьох місяців з дня настання такого права. 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.
Відповідно до статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60      місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Таким чином, для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Тобто, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписок з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.
Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права у спірних правовідносин викладена у постанові Верховного Суду від 26.11.2019 у справі 607/3122/17.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що розмір заробітної плати, яка отримана позивачем у період з серпня 1996 року по червень 2000 року та з якої утримані страхові внески, не є спірним, оскільки позивач надав до пенсійного органу архівну довідку за час його роботи у «ДП «ДАК «Хліб України» Тернопільський комбінат хлібопродуктів» за період 1996-2000 роки, данні якої перевірені відповідачем, і встановлені розбіжності ОСОБА_1 визнав та просив із урахуванням погоджених сум заробітної плати здійснити перерахунок пенсії. 
Відповідно до підпункту 3 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1) зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.07.2012 за №895/25672 (далі - Порядок №22-1) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 1, 3 до Положення). За бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Згідно пункту 2.10. Порядку №22-1 передбачено, що довідка про заробітну плату(дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності правових підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком, з урахуванням заробітної плати згідно із    архівною довідкою №405/26-3.02 від 21.03.2017 про заробітну плату за період роботи на посаді муляра у «ДП ДАК «Хліб України» Тернопільський комбінат хлібопродуктів з 30.08.1996 по 30.06.2000, виходячи із сум заробітку для обчислення пенсії згідно з актом №590 від 26.05.2017 про результати перевірки достовірності подання довідки про заробіток для обчислення пенсії, з 06.03.2017.
Доводи касаційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судами попередніх інстанцій. Касаційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) в запереченні на позов, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права касаційна скарга відповідача не містить. 
Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень і погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності правових підстав для задоволення позову.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення.
Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.07.2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017 у справі №607/7680/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду:                                                      С. М. Чиркін
                                                                                     А. А. Єзеров                                                                                                        
                                                                                               І. В. Саприкіна