ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року 
м. Київ

Справа №  904/794/14 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г., 
за участі секретаря судового засідання Корпусенка А.О.
за участю представників: 
скаржник  (представник ТОВ "ФК"Інвестохіллс Веста") - Воробйова Т.М. (дов. №23 від 16.01.2020);
арбітражний керуючий  (керуюча санацією ТОВ "Веста Індастріал") - Ольшанська О.С.; 
боржник  (представник ТОВ "Веста Індастріал") - Донченко О.С. (ордер АЕ №1013396 від 21.01.2020);
кредитори:  (представник ПАТ "ВТБ Банк") - Лозовський В.М. (дов. №177 від 22.01.2020), (представник АТ "Державний експортно-імпортний банк України") - Мороз   Ю.В.(дов. №0001000/30909-19 від 16.12.2019), (представник АТ "Дніпровський машинобудівний завод") - Соколов А.В.(ордер АЕ №1013421 від 21.01.2020). 
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста"
на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 12.06.2019
(Суддя - Владимиренко І.В.)
та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.10.2019
(Колегія суддів: Парусніков Ю.Б. - головуючий, Березкіна О.В., Білецька Л.М.)

у справі 

за заявою Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" (м. Київ),
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста Індастріал"         (м. Дніпро)
про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:
1. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2014 за заявою Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» порушено провадження у справі №   904/794/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Веста Індастріал».
2. Ухвалою   господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2018 введено процедуру санації Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА ІНДАСТРІАЛ".
Короткий зміст оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій
3. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.06.2019, яка залишена без змін постановою  Центрального апеляційного господарського суду від 15.10.2019, серед іншого затверджено план санації Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА ІНДАСТРІАЛ" та зобов`язано керуючого санацією Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА ІНДАСТРІАЛ" повідомити суд про виконання плану санації в межах строку встановленого Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
4. Рішення судів попередніх інстанцій в частині затвердження плану санації мотивовані наступним:
4.1. Судами встановлено, що протоколом засідання комітету кредиторів № 2 від 11.03.2019 кредиторами, окрім заставних кредиторів, схвалено план санації Товариства з обмеженою відповідальністю «Веста Індастріал» (т. 37, а.с. 90-97).
4.2. На засіданні комітету кредиторів 21.05.2019, в тому числі, розглядалося питання щодо погодження заставними кредиторами плану санації боржника, що підтверджується протоколом № 4 (аркуш виділених матеріалів справи 1-4).
4.3. Комітетом кредиторів вирішено виділити зі складу майна боржника майно, яке є предметом забезпечення виконання зобов`язань за договором застави № 151111Z71 від 30.12.2011 та іпотечним договором № 151108Z41 від 08.05.2008 з урахуванням змін та доповнень згідно договорів, які укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «Веста Індастріал», Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та Акціонерним товариством «ВТБ Банк», з метою забезпечення виконання зобов`язань консорціумної генеральної кредитної угоди від 07.05.2008 № 151108N2 та з урахуванням даних обліку боржника. Вирішено здійснити продаж майна, яке є предметом забезпечення виконання зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Веста Індастріал» перед Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та Акціонерним товариством «ВТБ Банк».
4.4. Перевіривши зміст плану санації Товариства з обмеженою відповідальністю «Веста Індастріал» суди попередніх інстанцій дійшли до висновку про його відповідність вимогам статті 29 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
5. До Верховного Суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (далі в тексті - Скаржник) надійшла касаційна скарга у якій Скаржник просить суд скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 12.06.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.10.2019 і повернути справу № 904/794/14 до суду першої інстанції для продовження розгляду в іншому складі суду.
6. В обґрунтування підстав для скасування оскаржуваних судових рішень і направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду у касаційній скарзі наведено наступні доводи:
6.1. Суди попередніх інстанцій неправильно застосували приписи ст. ст. 29, 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» щодо строків розроблення та подання плану санації до суду.
6.2. Зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції не містить даних про необхідність обрання саме тих заходів, що передбачає план санації.
6.3. Суди попередніх інстанцій за фактичної умови неплатоспроможності боржника повинні були ухвалити рішення про визнання боржника банкрутом.
Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі
7. До Верховного Суду від боржника в особі керуючого санацією надійшов відзив на касаційну скаргу з проханням залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Позиція Верховного Суду
8. Ухвалою Верховного Суду від 17.12.2019 відкрито касаційне провадження у справі №904/794/14 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 12.06.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.10.2019 у даній справі; призначено до розгляду касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" на  22 січня 2020 року у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду.
9. Заслухавши у відкритому судовому засіданні доповідь судді доповідача та пояснення представників учасників справи, дослідивши наведені у касаційні скарзі доводи та заперечення проти них, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, виходячи з наступного.
10. Відповідно ст. 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
11. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
12. Щодо доводу касаційної скарги про те що суди попередніх інстанцій неправильно застосували приписи ст. ст. 29, 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» щодо строків розроблення та подання плану санації до суду, колегія суддів зазначає наступне.
13. Відповідно до приписів ч. ч. 1 ст. 29 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», протягом трьох місяців з дня винесення ухвали про санацію боржника керуючий санацією у випадках, передбачених цим Законом, зобов`язаний подати суду розроблений та схвалений комітетом кредиторів план санації боржника. Господарський суд затверджує схвалений та погоджений план санації боржника і виносить ухвалу про затвердження плану санації. Якщо протягом шести місяців з дня винесення ухвали про санацію до господарського суду не буде поданий план санації боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури відповідно до цього Закону.
14. Положеннями ч. 1 ст. 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», план санації протягом семи днів від дня прийняття комітетом кредиторів рішення про його схвалення затверджується всіма забезпеченими кредиторами.
15. Суди попередніх інстанцій встановили, що:
- ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2018 введено процедуру санації Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА ІНДАСТРІАЛ";
- протоколом засідання комітету кредиторів № 2 від 11.03.19 кредиторами окрім заставних кредиторів було схвалено план санації ТОВ «ВЕСТА ІНДАСТРІАЛ»;
- 21.05.19 відбулось засідання комітету кредиторів на якому розглядалось питання щодо погодження заставними кредиторами плану санації ТОВ «ВЕСТА ІНДАСТРІАЛ».
16. Мотивуючи неправильне застосування судами попередніх інстанцій приписів ст. ст. 29, 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» Скаржник у касаційній скарзі зазначає, що затверджуючи план санації з порушенням встановленого для цієї мети строку, суд не дотримався основоположного принципу юридичної визначеності, що призвело до надання необґрунтованої переваги на користь певного кола учасників справи.
17. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
18. За змістом частини 8 статті 29 Закону про банкрутство вбачається, що господарський суд затверджує схвалений та погоджений план санації боржника і виносить ухвалу про затвердження плану санації. Якщо протягом шести місяців з дня винесення ухвали про санацію до господарського суду не буде поданий план санації боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури відповідно до цього Закону.
19. Отже, законодавець визначив повноваження господарського суду на здійснення переходу з процедури санації до ліквідаційної процедури боржника у разі неподання на затвердження до суду плану санації боржника як дискреційні, що застосовуються судом на його розсуд, виходячи з оцінки ним обставин справи (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 01.08.2019 по справі № 5017/651/2012). 
20. З наведеного можна дійти до висновку, що факт подання плану санації до господарського суду в провадженні якого перебуває справа про банкрутство не у строки визначені ст. 29 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не встановлює безумовний обов`язок для суду щодо введення ліквідаційної процедури. 
21. Суди попередніх інстанцій встановили, що провадження у справі № 904/794/14 неодноразово зупинялося через оскарження судових рішень, що унеможливлювало прийняття змістовних рішень по суті процедури санації.
22. Також слід зазначити, що вказуючи про те, що затверджуючи план санації з порушенням встановленого для цієї мети строку, суд не дотримався основоположного принципу юридичної визначеності, що призвело до надання необґрунтованої переваги на користь певного кола учасників справи Скаржник не вказав у чому саме полягає така перевага і яким чином намагання боржника і кредиторів відновити платоспроможність і розрахуватися з боргами підприємства порушує принцип юридичної визначеності. 
23. За таких обставин можна дійти до висновку про необґрунтованість доводу касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували приписи ст. ст. 29, 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» щодо строків розроблення та подання плану санації до суду.
24. Щодо доводу касаційної скарги про те що зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції не містить даних про необхідність обрання саме тих заходів, що передбачає план санації, колегія суддів зазначає наступне.
25. Вимоги до плану санації і його обов`язкові складові передбачені приписами ст. 29 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
26. Так у відповідності до приписів ч. 1 ст. 29 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», план санації має містити заходи щодо відновлення платоспроможності боржника.
27. Суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях встановили наступні фактичні обставини справи:
27.1.Планом санації передбачено відновлення виробничої діяльності боржника як самостійно діючої господарської одиниці за участі інвесторів:
-  Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП Дніпромаш», яке надає боржнику право використання об`єктів інтелектуальної власності, необхідних для забезпечення високоефективного виробництва акумуляторних батарей та збільшення капіталізації підприємства для його максимально ефективного продажу - базуватиметься на договорі про спільну діяльність без створення юридичної особи або укладанні окремого ліцензійного договору чи договору про інвестиційну діяльність на безоплатній основі;
- Товариства з обмеженою відповідальністю «Абрис-Дніпро», яке надає боржнику свою міжнародну клієнтську базу та канали постачання і продажу акумуляторної продукції, для встановлення і ефективного розвитку його власного акумуляторного бізнесу, а також зменшення його потреби у обігових коштах на початковому етапі - базуватиметься на договорі про спільну діяльність без створення юридичної особи або договорі про інвестиційну діяльність;
- Акціонерне товариство «Дніпровський машинобудівний завод», який надає боржнику у користування інфраструктуру, необхідну для повноцінного здійснення виробничо-збутової діяльності підприємства - базуватиметься на договорі про встановлення сервітуту.
27.2.  Згідно з розрахунками прогнозних звітів про прибутки та рух грошових коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «Веста Індастріал» (додаток А плану санації) в результаті відновлення виробничої діяльності у боржника з`явиться можливість направити на погашення вимог кредиторів:
-          у ІV кварталі 2019 - 2,80 млн грн;
-          у І кварталі 2020 - 5,18 млн грн.
27.3. Планом санації передбачена можливість відновлення виробництва підприємства боржника, що дозволить здійснити погашення вимог по заробітній платі та інших вимог першої черги. Оскільки зобов`язання боржника є надмірно великими і в строки, встановлені процедурою санації не може бути в повному обсязі здійснено задоволення вимог кредиторів, то після погашення вимог першої черги, є необхідним приступати до заміщення активів боржника.
28. З вищенаведених фактичних обставин справи можна дійти до висновку, що в оскаржуваних судових рішеннях встановлено наявність у плані санації заходів щодо відновлення платоспроможності боржника з обґрунтуванням необхідності їх застосування задля здійснення розрахунків з кредиторами і відновлення виробництва підприємства боржника.
29. Вказане спростовує довід касаційної скарги про те що зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції не містить даних про необхідність обрання саме тих заходів, що передбачає план санації і додатково підтверджує правильне застосування судами попередніх інстанцій приписів ст. 29 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
30. Щодо доводу касаційної скарги про те що суди попередніх інстанцій за фактичної умови неплатоспроможності боржника повинні були ухвалити рішення про визнання боржника банкрутом, колегія суддів зазначає наступне.
31. Приписами ч. 1 ст. 28 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що під санацією розуміється система заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнанню боржника банкрутом та його ліквідації, спрямована на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом реструктуризації підприємства, боргів і активів та/або зміни організаційно-правової та виробничої структури боржника.
32. З урахуванням того, що процедура санації це система заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнанню боржника банкрутом та його ліквідації, яка спрямована на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також беручи до уваги те, що обов`язковою складовою плану санації є вказівка на заходи щодо відновлення платоспроможності боржника, можна дійти до висновку, що стан неплатоспроможності боржника не є обставиною яка унеможливлює введення процедури санації у справі про банкрутство і затвердженню плану санації.
33.  За таких обставин, довід касаційної скарги про те що суди попередніх інстанцій за фактичної умови неплатоспроможності боржника повинні були ухвалити рішення про визнання боржника банкрутом є необґрунтованим та таким що суперечить приписам ст. ст. 28, 29 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
34. Відповідно до положень ст. 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
35. Колегія суддів суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" дійшла до висновку що ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 12.06.2019 та постанова Центрального апеляційного господарського суду від 15.10.2019 в частині затвердження плану санації Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА ІНДАСТРІАЛ" ухвалені з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
36. За таких обставин касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" підлягає залишенню без задоволення, а ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 12.06.2019 та постанова Центрального апеляційного господарського суду від 15.10.2019 - залишенню без змін.
37. Оскільки касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін судові витрати у вигляді судового збору за подання касаційної скарги покладаються на Скаржника.
Керуючись ст. ст. 240,  300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 12.06.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.10.2019 у справі №   904/794/14 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                С.В. Жуков
Судді                                                                                          В.В. Білоус
                                                                                                      Н.Г. Ткаченко