ПОСТАНОВА
Іменем України

30 січня 2020 року 
Київ
справа №46/245-А
касаційне провадження №К/9901/35343/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бившевої Л.І.,
суддів: Юрченко В.П.,  Шипуліної Т.М., 
розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-західна залізниця» (далі - Залізниця) на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2019 (головуючий суддя - Чаку Є.В., Файдюк В.В., Мєзєнцев Є.І.) у справі за позовом Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-західна залізниця» до Головного управління ДФС у Київській області (далі - Управління) про скасування податкового повідомлення-рішення та податкових вимог,

УСТАНОВИВ:
25.04.2007 Залізниця звернулась до Господарського суду міста Києва із позовом до Фастівської ОДПІ Київської області, правонаступником якої є Управління, у якому просила скасувати податкове повідомлення-рішення № 0001362301/0 (804-667-72-23001/17780) від 25.12.2006, першу податкову вимогу № 173 від 11.01.2007 та другу податкову вимогу № 2/104 від 22.02.2007.

Господарський суд міста Києва рішенням від 01.10.2019 у задоволенні позову відмовив повністю.

Залізниця оскаржила це рішення до Шостого апеляційного адміністративного суду. 

Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 15.11.2019 відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Залізниці на рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2019 на підставі пункту 1 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України з підстав того, що рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2019 не підлягає апеляційному оскарженню в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, а згідно статті 253 Господарського процесуального кодексу України судом апеляційної інстанції у господарських справах є апеляційний господарський суд, у межах апеляційного округу якого знаходиться місцевий господарський суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Залізниця оскаржила ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2019 до Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, який ухвалою від 19.12.2019 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою та витребував матеріали із суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник вказує на те, що суд апеляційної інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, оскільки в силу положень частини другої статті 18, частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на дату звернення до суду із вказаним позовом) даний адміністративний спір є публічно-правовим та підсудним Окружному адміністративному суду міста Києва, проте оскільки Окружний адміністративний суд міста Києва розпочав свою роботу з 31.07.2007, то в силу абзаців 1, 4 пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на дату звернення до суду із вказаним позовом) Залізниця звернулась із цим позовом до Господарського суду міста Києва, який ухвалою від 03.05.2007 відкрив провадження у адміністративній справі та розглянув її по суті за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. Також Залізниця послалась на те, що оскаржуваною ухвалою суд апеляційної інстанції позбавив Залізницю можливості оскаржити судове рішення, яке розглядалось за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, в апеляційному порядку, що є порушенням статті 129 Конституції України та пункту 6 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а також суперечить положенням частини першої статті 293 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 17.01.2020 закінчив підготовку справи до касаційного розгляду, визнав за можливе проведення касаційного розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами і призначив справу до розгляду в порядку письмового провадження з 21.01.2020.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи та дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на дату звернення до суду із вказаним позовом) компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно з частиною другою статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на дату звернення до суду із вказаним позовом) окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, їх посадова чи службова особа, крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки.

Частиною другою статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на дату звернення до суду із вказаним позовом) встановлено, що адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Відповідно до пункту 6 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на дату звернення до суду із вказаним позовом) до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. Після початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні позови, подані до відповідних місцевих господарських судів у справах, що підсудні окружному адміністративному суду, передаються цими судами до окружного адміністративного суду, якщо провадження у справі ще не відкрито. Адміністративні справи, провадження в яких було відкрито місцевими та апеляційними господарськими судами до початку діяльності відповідного адміністративного суду, розглядаються і вирішуються цими судами відповідно до абзацу першого цього пункту.

Згідно Указу Президента України від 16.11.2004 № 1417/2004 «Про утворення місцевих адміністративних судів, затвердження їх мережі» з 01.01.2005 у системі адміністративний судів України був утворений, зокрема, Окружний адміністративний суд міста Києва, який розпочав свою діяльність 31.07.2007.

За визначенням, наведеним у пункті 3 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017),  адміністративний суд - це суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Згідно з положеннями частини першої статті 292 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) судом апеляційної інстанції в адміністративних справах є апеляційний адміністративний суд, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місцевий адміністративний суд (місцевий загальний суд як адміністративний суд чи окружний адміністративний суд), що ухвалив рішення.

З огляду на те, що провадження у даній адміністративній справі було відкрите Господарським судом міста Києва до початку діяльності Окружного адміністративного суду міста Києва, а саме - 03.05.2007, то даний адміністративний спір був розглянутий і вирішений місцевим господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України та, відповідно, апеляційним адміністративним судом, який повинен переглядати рішення суду першої інстанції у даній справі, є Шостий апеляційний адміністративний суд.

Отже, суд апеляційної інстанції неправомірно відмовив Залізниці у відкритті апеляційного провадження, чим порушив вимоги частини першої статті 293 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017).

За таких обставин та з огляду на завдання адміністративного судочинства, у тому числі і щодо забезпечення права на апеляційний перегляд справи, визначені статтями 2, 13 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017), Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що Шостий апеляційний адміністративний суд, постановивши ухвалу від 15.11.2019 про відмову у відкритті апеляційного провадження, порушив норми процесуального права, у зв`язку з цим його рішення підлягає скасуванню із передачею справи для продовження розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) встановлено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Відповідно до частини першої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Враховуючи зазначене, касаційна скарга Залізниці підлягає задоволенню, а ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2019 підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду. 

Керуючись п.2 ч.1 ст. 349, ст. 350, ч.ч. 1, 5 ст. 355, ст.ст. 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-західна залізниця» задовольнити.

Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2019 скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

...........................

...........................

...........................

Л.І. Бившева
В.П. Юрченко 
 Т.М. Шипуліна ,
Судді Верховного Суду