УХВАЛА

03 лютого 2020 року 
м. Київ

Справа №  916/1016/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кондратова І.Д. – головуючий, судді – Стратієнко Л.В., Ткач І.В.,

розглянувши касаційну скаргу Управління поліції охорони в Одеській області

на рішення Господарського суду Одеської області
(суддя Д`яченко Т.Г.)
від 09.09.2019

та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду
(головуючий – Савицький Я.Ф., судді - Колоколов С.І., Разюк Г.П.)
від 27.11.2019

у справі за позовом Управління поліції охорони в Одеській області
до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки
про  стягнення 149 396,23 грн, 

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.09.2019 у справі № 916/1016/19, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.11.2019, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Суди виходили з того, що зобов`язання між сторонами у спірний період припинені у зв`язку із закінченням строку дії договору, на підставі якого здійснювались надання послуг та їх оплата, а умови цього договору не передбачали його автоматичної пролонгації.

Суд апеляційної інстанції відхилив доводи скаржника щодо застосування до договору охорони (спеціального договору за §3 Глави 66 Цивільного кодексу України) положень статті 948 та частини 3 статті 946 цього Кодексу, оскільки організаційно-правові принципи здійснення господарської діяльності у сфері надання послуг з охорони власності та громадян визначені Законом України "Про охоронну діяльність" від 22.03.2012, у низці підзаконних актів, в тому числі, якщо послуги з охорони надаються Державною службою охорони або відповідним підрозділом МВС України, то правовідносини між охоронцем і замовником регламентуються спеціальними відомчими нормативними актами МВС України, які регламентують порядок надання охоронних послуг окремими підрозділами органів внутрішніх справ.

28.12.2019 Управління поліції охорони в Одеській області звернулося з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Одеської області від 09.09.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.11.2019 у справі № 916/1016/19 до суду касаційної інстанції, в якій просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову повністю.

Ретельно вивчивши матеріали справи та касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справа, що є розглядається, є малозначною, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 9 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу, одним з основних засад (принципів) господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Заявник в касаційній скарзі зазначає, що розгляд справи має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, зокрема, щодо застосування загальних положень про зберігання, закріплених у параграфі 1 глави 66 Цивільного кодексу України, до відносин з охорони майна, водночас не обґрунтовує, в чому полягає таке значення.  

Крім того, заявник стверджує, що дана справа має для нього виняткове значення, оскільки скаржник є територіальним органом поліції охорони, але діє на засадах повного госпрозрахунку та утримується виключно за рахунок коштів, отриманих за надання послуг охорони. Не отримавши кошти за охорону, скаржник здійснив витрати, пов`язані із заробітною платою охоронців, що негативно впливає на його фінансовий стан. 

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зважаючи на конкретні обставини цієї справи, та відсутність підстав, що підпадають під дію виключень з пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції дійшов висновку щодо відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління поліції охорони в Одеській області згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись частиною 5 статті 12, статтею 234, пунктом 2 частини 3 статті 287, пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 916/1016/19 за касаційною скаргою Управління поліції охорони в Одеській області на рішення Господарського суду Одеської області від 09.09.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.10.2019.

2. Касаційну скаргу Управління поліції охорони в Одеській області на рішення Господарського суду Одеської області від 09.09.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.10.2019 у справі № 916/1016/19  разом з доданими до неї матеріалами направити скаржнику.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                       І. Кондратова

Судді                                                                                                     Л. Стратієнко

                                                                                                             І. Ткач