ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/16214/17                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Добрянська Я.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  28 січня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                                      Оксененка О.М.,
суддів:                                                            Лічевецького І.О.,
                                                                 Мельничука В.П.,

При секретарі:                                    Пономаренко О.В.,

За участю представника апелянта:       Васійчук Л.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, третя особа: ОСОБА_1 , в якому просило:    
- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області щодо проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства та складання акта перевірки від 20 лютого 2017 року №6;
- визнати протиправним та скасувати розрахунок розміру шкоди, проведений державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Рівненської області Зайшлою Т. на суму 18225,85 грн., складений згідно з актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 20 лютого 2017 року за №6, заподіяної гр. ОСОБА_1 невідомими особами Рівненського управління магістральних газопроводів дочірнього підприємства «Львівтрансгаз», внаслідок використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Городоцької сільської ради Рівненського району не за цільовим призначенням;
- визнати протиправним та скасувати Розрахунок розміру шкоди, проведений державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Рівненської області Зайшлою Т. на суму 2588,65 грн., складений згідно з актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 20 лютого 2017 року за №6, заподіяний гр. ОСОБА_1 невідомими особами Рівненського управління магістральних газопроводів дочірнього підприємства «Львівтрансгаз», внаслідок використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Городоцької сільської ради Рівненського району не за цільовим призначенням.
Позов обґрунтовано тим, що дії відповідача щодо проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства, за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 20 лютого 2017 року №6 та акт обстеження земельної ділянки від 20 лютого 2017 року №6 є такими, що здійснені з порушенням процедури проведення даного позапланового заходу, а відтак є протиправними, порушують права та законні інтереси позивача.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 серпня 2019 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.
Акціонерне товариство «Укртрансгаз», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що дії відповідача щодо здійснення перевірки дотримання вимог земельного законодавства без повідомлення скаржника про початок проведення такого заходу та результати його проведення призвели до прямого порушення прав позивача в частині не надання можливості бути обізнаним з плановим чи позаплановим заходом.
Крім того, при проведенні обстеженні земельної ділянки сількогосподарського призначення на території Городоцької сілької ради Рівненського району Рівненської області, посадовою особою відповідача не було зазначено та не долучено дані про точні розміри такої земельної ділянки, конфігурацію та розміщення забудованих споруд та не встановлено суб`єкта правопорушення.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначено, що контроль за використанням та охорона земель є прямим обов`язком Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, при цьому чинне законодавство чітко визначає повноваження державного інспектора у рамках проведення перевірки земельної ділянки.
Враховуючи, що об`єктом перевірки у даному випадку є земельна ділянка ОСОБА_1 , проведена за її заявою, а не господарська діяльність позивача, відтак на дані правовідносини Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не поширюються.
При цьому, Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області звертає увагу на рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2019 у аналогічній справі №826/14317/19, згідно з яким позовні вимоги в частині скасування розрахунків розмірів шкоди підлягають закриттю, з огляду на те, що розрахунок розміру шкоди не є адміністративно-правовим актом та не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, тому його висновки не можуть бути предметом спору.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказано, що позивачем доказів, які б спростовували відсутність порушень земельного законодавства, незаконного будівництва, використання земель не за цільовим призначенням та самовільного будівництва не наведено, тому дана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, заслухавши пояснення представника апелянта, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області 14 лютого 2017 року із заявою щодо неправомірних дій невстановлених осіб із УМГ «Львівтрансгаз», які самовільно на земельній ділянці, яка перебуває у її приватній власності, згідно Державного акта на право приватної власності серія ЯЕ №214133, побудували технічні споруди, чи унеможливили використання нею земельної ділянки. Крім того, заявниця просила нарахувати шкоду заподіяну їй внаслідок вищевказаних дій.
На підставі викладеного, Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області прийнято наказ від 17 лютого 2017 року №27 «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій і форм власності», яким державному інспектору у сфері державного контролю з використання та охороною земель і дотримання законодавства України про охорону земель Рівненської області Грошку В.І. доручено здійснити державний контроль за дотриманням земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення обстеження земельної ділянки площею 1,4580 га, яка належить на праві власності громадянці ОСОБА_1 та розташована на території Городоцької сільської ради Рівненського району, стосовно будівництва технічних газових споруд та встановлення паркану.
На виконання даного наказу, державним інспектором Грошком В.І. 20 лютого 2017 року проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства при використанні зазначеної земельної ділянки, яка перебуває у власності ОСОБА_1 за її присутності.
У результаті перевірки встановлено, що на земельній ділянці площею 1,4580 га, яка належить на праві приватної власності громадянці ОСОБА_1 згідно Державного акта на право приватної власності серії ЯЕ №214133 та розташована на території Городоцької сільської ради Рівненського району, невстановленими особами Рівненського управління магістральних газопроводів Дочірнього підприємства «Львівтрансгаз», самовільно, без відома власника земельної ділянки - ОСОБА_1 побудовано технічні газові споруди, які за допомогою залізобетонних опор огородили парканом із металевої сітки, чим допущено правопорушення, відповідальність за яке передбачено статями 53 і 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та завдано шкоди власнику земельної ділянки.
Вказані факти порушення зафіксовані у Акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 20 лютого 2017 року №6 та Акті обстеження земельної ділянки від 20 лютого 2017 року №6.
Крім того, у відповідності до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 року №963 державним інспектором розраховано суму заподіяної ОСОБА_1 шкоди, оформлену у вигляді розрахунків від 20 лютого 2017 року: внаслідок самовільно зайнятті земельної ділянки у розмірі - 2588,65 грн.; внаслідок нецільового використання земельної ділянки у розмірі - 18228,85 грн.
У той же час, відповідачем направлено до Рівненського лінійно-виробничого управління магістральних газопроводів філії УМГ «Львівтрансгаз» клопотання від 20 лютого 2017 року №28-17-0.4-15/9-17 про надання інформації з проханням надати: проект будівництва промвузла на земельних ділянках, що перебувають у власності, зокрема, ОСОБА_1 ; документи, що посвідчують право власності, користування на земельні ділянки, що перебувають у власності, зокрема, ОСОБА_1 ; документи (спец. дозвіл), які стали підставою для зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) із земельних ділянок, що перебувають у власності, зокрема, ОСОБА_1 .
Втім, листом від 23 лютого 2017 року №422 Рівненське лінійно-виробниче управління магістральних газопроводів філії УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» повідомило, що не має можливості надати дані документи.
Також, 21 лютого 2017 року відповідачем надіслано лист №10-17-0.4-19/90/17 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області щодо вжиття заходів стосовно встановлення осіб, які скоїли правопорушення на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_1 для подальшого їх притягнення до адміністративної відповідальності.
Позивач, вважаючи дії Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області протиправними, та, відповідно, розрахунки розміру шкоди, заподіяної ОСОБА_1 невідомими особами, прийняті на підставі таких дій такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду першої інстанції з даним адміністративним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності дій відповідача щодо проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства та складання акта перевірки № 6 від 20.02.2017, та, як наслідок правомірності розрахунків розміру шкоди, заподіяної ОСОБА_1 невідомими особами.
Колегія суддів не погоджується в повній мірі з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
У силу вимог частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно статтей 187 та 188 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.
Державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. 
Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.
За змістом частини першої статті 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» № 963-IV від 19 червня 2003 року державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.
Так, у відповідності до пункту 1 та 2 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 14.01.2015 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.
Держгеокадастр у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
Статтею 15-2 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, у сфері земельних відносин, належить організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за: дотриманням вимог земельного законодавства при набутті права власності на земельні ділянки за договорами купівлі-продажу, міни, дарування, застави та іншими цивільно-правовими угодами; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; дотриманням вимог земельного законодавства органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування з питань передачі земель у власність та надання у користування, у тому числі в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах.
Аналогічні положення закріплено у підпункті 25-1 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 14.01.2015.
Таким чином, на Держгеокадастр як на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, покладені відповідні повноваження у сфері земельних відносин.
У силу вимог статті 9 Закону №963-VI державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом, зокрема, проведення перевірок; розгляду звернень юридичних і фізичних осіб.
При цьому, статтею 10 Закону № 963-VI визначені повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель.
Зокрема, державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема, безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності, передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі заяви ОСОБА_1 щодо неправомірних дій осіб із УМГ «Львівтрансгаз», які самовільно побудували технічні газові споруди та встановили паркан на земельній ділянці, яка перебуває у її приватній власності, Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області, було прийнято наказ від 17 лютого 2017 року №27 «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій і форм власності», стосовно здійснення контролю за дотриманням земельного законодавства шляхом проведення обстеження земельної ділянки площею 1,4580 га, яка належить на праві власності громадянці ОСОБА_1 .
При цьому, апелянт звертає увагу на порушення відповідачем вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» при проведенні вказаної перевірки.
Так, у статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» зазначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища, а заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Відповідно до статті 2 вказаного Закону дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
За правилами частини четвертої статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.
У зв`язку із тим, що відповідач не відноситься до перелічених органів, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про безпідставність посилань апелянта на недотримання вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» при прийнятті наказу та проведенні перевірки.
Оскільки у даному випадку предметом перевірки була саме земельна ділянка власника такої земельної ділянки фізичної особи - ОСОБА_1 проведена за її заявою, а не господарська діяльність позивача, вказане виключає можливість застосування до спірних правовідносин Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Згідно статті 22 Земельного кодексу України право власності на землю або право користування земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.
Відповідно до вимог статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на підставі права приватної власності згідно Державного акта на право власності серія ЯЕ №214133 належить земельна ділянка на території Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області, яка перейшла їй у спадщину за заповітом (а.с. 40).
У той же час, матеріали справи не містять належних доказів, що підтверджували належного право власності або право користування позивачем земельною ділянкою, яка була об`єктом перевірки.
Отже, з огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області щодо проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства та складання акту перевірки № 6 від 20.02.2017 є правомірними, тому позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.
Стосовно позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування розрахунків розміру шкоди, заподіяних ОСОБА_1 на суму 18225,85 грн. та на суму 2588, 65 грн, суд звертає увагу на наступне.
У відповідності до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Згідно пункту 19 частини першої статті 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Тобто, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. 
Таким чином, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо порушує права, свободи чи законні інтереси позивача.
Разом з тим, позовні вимоги про визнання протиправними та скасування розрахунків розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, не можуть бути предметом спору в адміністративній справі, оскільки розрахунок розміру шкоди не є адміністративно-правовим актом, який спричиняє будь-які правові наслідки для суб`єкта господарювання, та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні вказаної норми, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, тому його висновки не можуть бути предметом спору.
У даному випадку, поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.
З огляду на викладене, позовні вимоги у цій частині не підлягають розгляду як в порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягають судовому розгляду.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.09.2019 у справі №2040/7539/18 та від 20.02.2018 у справі №398/3581/13-а.
Частиною п`ятою статті 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За приписами п.1 частини першої ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Відповідно до абз.2 частини першої ст. 319 КАС України порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених ст. 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування розрахунків розміру шкоди, а провадження у справі у цій частині слід закрити.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325,   329 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» - задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 серпня 2019 року - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування розрахунків розміру шкоди, проведених державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Рівненської області Зайшлою Т. на суму 18225,85 грн. та на суму 2588,65 грн, складених згідно з актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 20 лютого 2017 року за №6, заподіяних громадянці ОСОБА_1 невідомими особами Рівненського управління магістральних газопроводів дочірнього підприємства «Львівтрансгаз», внаслідок використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Городоцької сільської ради Рівненського району не за цільовим призначенням, а провадження у цій частині - закрити.
В іншій частині - рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя                                                            О.М. Оксененко 

Судді                                                                          І.О. Лічевецький

                                                                                            В.П. Мельничук