П О С Т А Н О В А
         І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
15 січня 2020 року                                                                                    місто Київ 
                                                                                            справа №752/17285/19
                                                                                провадження №22-ц/824/1712/2020       

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М. за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.
 
сторони:
 
позивач - ОСОБА_1 
відповідач -  ОСОБА_2 
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОГРЕС АВТОТРЕЙД КИЇВ"
відповідач - ОСОБА_3 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану адвокатом Шевченко Тетяною Вікторівною,  
на ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва від 25 вересня 2019 року про забезпечення позову, постановлену у складі  судді Колдіної О.О.,
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОГРЕС АВТОТРЕЙД КИЇВ", ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, застосування наслідків недійсності правочину та відшкодування моральної шкоди,
 
В С Т А Н О В И В:
 
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25 вересня 2019 року частково задоволено заяву позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ "ПРОГРЕС АВТОТРЕЙД КИЇВ", ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, застосування наслідків недійсності правочину та відшкодування моральної шкоди.
Заборонено державним реєстраторам та іншим уповноваженим на вчинення реєстраційних дій особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо автомобіля PORSHE CAYENNE  НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1 , до розгляду справи по суті.
У задоволенні іншої частини вимог - відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - адвокат  Шевченко Т.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції в частині відмови  скасувати та постановити в цій частині нову, якою вилучити транспортний засіб автомобіль марки PORSHE CAYENNE, 2007 року випуску, кузов   НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1 з користування ОСОБА_3 або інших осіб та передати  вказаний транспортний засіб на відповідальне зберігання особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору - ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП".
Вважає, що оскаржувана ухвала постановлена судом з порушенням норм процесуального права що призвело до неправильного вирішення питання про забезпечення позову. Судом не з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.  
Спірний автомобіль є предметом спільної сумісної власності подружжя, поки інше не встановлено судовим рішенням, оскільки придбаний у період шлюбу. Він дізнався, що спірний автомобіль  було переоформлено без його згоди,  на підставі договору купівлі-продажу, на рідну сестру відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ..
Висновок суду  про те, що питання забезпечення позову у заявлений позивачем спосіб вже вирішувалось, є помилковим. Позивач дійсно звертався раніше до суду з заявою про забезпечення позову і її було розглянуто судом, але позивач просив про інший вид забезпечення з іншим обґрунтуванням. 
У даній справі слід вжити кілька заходів забезпечення позову через те, що наявність одного арешту та заборони здійснювати будь-які реєстраційні дії не обмежить відповідачів у володінні та фактичному користуванні спірним транспортним засобом. Застосовані судом заходи забезпечення позову у вигляді арешту та заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії не унеможливлюють користування автомобілем. 
Вилучення з користування та передача на зберігання унеможливить фактичне використання автомобіля. Зазначені заходи у сукупності є тими засобами, які гарантуватимуть захист прав позивача та реальне виконання рішення суду в разі задоволення позову, заявлені заходи є співмірними з позовними вимогами.
Якщо автомобіль не передати на зберігання, останній власник матиме реальну можливість користуватися ним, що може призвести до знищення чи пошкодження автомобіля або зменшення його вартості внаслідок зносу чи до розборки автомобіля на окремі частини, передачі в оренду.  
Ухвала суду першої інстанції в частині заборони вчиняти  реєстраційні дії  не оскаржується, а тому судом не переглядається. 
Відповідачі не скористались своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу. 
 В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Комліченко В.С.  підтримав доводи апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції в частині відмови,- скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення вимог щодо вилучення автомобіля з користування ОСОБА_3 або інших осіб та передати  вказаний транспортний засіб на відповідальне зберігання особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору - ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП"
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність осіб, які не з`явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.
  Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення особи, яка з`явилася в судове засідання,  перевіривши законність і обґрунтованість  постановленої у справі ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом установлено, що у провадженні Голосіївського районного суду м.Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ "ПРОГРЕС АВТОТРЕЙД КИЇВ", ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, застосування наслідків недійсності правочину та відшкодування моральної шкоди.
Заяву про забезпечення позову обґрунтовано тим, що  перереєстрація права власності на автомобіль  PORSHE CAYENNE, 2007 року випуску, кузов  НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1   відбулась формально, на момент розгляду справи існує імовірність відчуження відповідачами транспортного засобу, який є предметом оскаржуваного договору купівлі-продажу, на користь третіх осіб, що в подальшому може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду та призведе до порушення майнових інтересів позивача, як власника рухомого майна. Вилучення автомобіля унеможливить вчинення відповідачами та іншими особами дій по відношенню до автомобіля, зокрема : пошкодження, знищення, реалізації шляхом його розборки на окремі частини, вузли, агрегати.  
Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову,  суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами існує спір щодо дійсності договору купівлі-продажу автомобіля, а також застосування наслідків недійсності правочину, шляхом скасування реєстрації права власності на спірний автомобіль. 
Забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам та іншим уповноваженим на вчинення реєстраційних дій особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо транспортного засобу, купівля-продаж якого оскаржується, є обґрунтованим заходом забезпечення позову, який відповідає характеру спірних правовідносин, і зможе забезпечити в подальшому виконання рішення суду у разі задоволення позову та  забезпечить збереження спірного майна. 
Відмовляючи у задоволенні заяви в частині забезпечення позову шляхом накладення арешту  на спірний автомобіль, його вилучення та передачу на зберігання особі, яка не має інтересу в результаті вирішення справи, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 13 вересня 2019 року вже накладено арешт на транспортний засіб та відмовлено у зобов`язанні працівників патрульної поліції вчинити дії щодо розшуку та затримання автомобіля та передачі його на зберігання ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП".  
З даними висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки вони відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на вимогах процесуального закону.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.
У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. 
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Предметом позову у цій справі є недійсність правочину щодо відчуження автомобіля з застосуванням наслідків недійсності правочину шляхом скасування реєстрації на ім`я ОСОБА_3 , а також відшкодування моральної шкоди.
Виходячи з предмету та підстав позову, застосування такого заходу забезпечення позову як вилучення автомобіля з володіння власника та передача його на зберігання третій особі не є виправданим і не може вважатися співмірними з заявленими у цій справі позовними вимогами.
За таких обставин висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом вилучення автомобіля та передачу його на зберігання третій особі є законним.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви, дійшов невірного висновку, що таке питання вже було вирішено, не можуть бути  прийняті в якості підстав для скасування ухвали, оскільки такі доводи не спростовують висновків суду про відсутність підстав для вилучення автомобіля в порядку  вжиття заходів забезпечення позову.
Заявлений позивачем такий вид забезпечення позову як зобов`язання працівників Патрульної служби поліції вчинити дії щодо розшуку автомобіля мав на меті вилучення його у власника і передачу третій особі на зберігання, про що позивачем фактично повторно заявлено у заяві від 23 вересня 2019 року.
Підстави ж для вилучення автомобіля будь-яким шляхом та у будь-який    спосіб у порядку вжиття заходів забезпечення позову у цій справі відсутні.  
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують  і не дають підстав уважати, що оскаржувана ухвала  постановлена з порушенням норм процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права,  є законною та обґрунтованою,  підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін. 
Керуючись  ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375 381-384, 390  ЦПК  України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В : 
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану адвокатом Шевченко Тетяною Вікторівною, - залишити без задоволення.
Ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва від 25 вересня 2019 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 17 січня 2020 року.

Суддя-доповідач:                                            О.І. Шкоріна  
 
Судді:                                                              Л.Д. Поливач
 
                                                                        А.М. Стрижеус