ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

22 січня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 923/1311/14	
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №1
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:
   головуючого судді Савицького Я.Ф.,
             суддів Діброви Г.І.,
                                                            Разюк Г.П.,
секретар судового засідання - Полінецька В.С.
за участю представників учасників судового процесу:
від позивача: Коновал Р.О., за довіреністю;
від відповідача: не з`явився;
від суб`єкта оскарження: не з`явився; 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"
на ухвалу Господарського суду Херсонської області
від 04 грудня 2019 року (повний текст складено 11.12.2019р.)
по справі № 923/1311/14
за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Амалтея"
про стягнення 3 144 099 доларів США, що еквівалентно 36 842 778,46 грн.
суб`єкт оскарження: державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренко Роман Григорович, -

суддя суду першої інстанції: Соловйов К.В.,
час та місце винесення ухвали: 04.12.2019р., м. Херсон, вул. Театральна, 18, Господарський суд Херсонської області
Учасники процесу належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.
В судовому засіданні 22.01.2020р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

22.11.2019р. до Господарського суду Одеської області надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Амалтея" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренка Р.Г. щодо винесення постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 19.11.2019р. ЗВП №51422596, постанови про опис та арешт майна боржника від 19.11.2019р. ВП №50158022, акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 19.11.2019р. ЗВП № 51422596, за якою скаржник просив суд визнати незаконними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренка Р.Г. щодо винесення постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 19.11.2019р. ЗВП №51422596, винесення постанови про опис та арешт майна боржника від 19.11.2019р. ВП №50158022, складення акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 19.11.2019р. ЗВП № 51422596.
Крім того, ТОВ «Амалтея» просило суд першої інстанції скасувати зазначені постанови та акт.
Посилаючись на Закон України "Про виконавче провадження", Закон України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України", положення Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", положення Інструкції з організації примусового виконання рішень, ТОВ «Амалтея» зазначає, зокрема, про порушення державним виконавцем порядку визначення вартості та оцінки рухомого майна боржника, порядку проведення опису та арешту майна скаржника.
Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 04.12.2019р. по справі №923/1311/14 (суддя Соловйов К.В.) частково задоволено скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Амалтея" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренка Романа Григоровича. Визнано неправомірними та скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренка Р.Г. про опис та арешт майна боржника від 19.11.2019р. ВП№50158022, а також акт державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренка Р.Г. про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 19.11.2019р. ЗВП №51422596. У задоволенні скарги у частині щодо винесення постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренка Р.Г. про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 19.11.2019р. ЗВП №51422596 - відмовлено.
Суд першої інстанції, дійшов висновку про підтвердження матеріалами розгляду скарги наявності підстав для скасування постанови державного виконавця від 19.11.2019 про опис та арешт майна боржника та акту державного виконавця від 19.11.2019 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу. Щодо скарги ТОВ "Амалтея" в частині її вимог про визнання незаконними оскаржуваної постанови державного виконавця від 19.11.2019 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу місцевий господарський суд встановив, що скарга ТОВ "Амалтея" обґрунтована наявністю інших обставин (необ`єктивна та неправомірна оцінка майна, що передається у рахунок погашення заборгованості), ніж ті, з яких суд, за результатами розгляду доводів та доказів учасників судового процесу, дійшов висновку про неправомірність зазначеної постанови (передчасність її винесення). Тому, суд першої інстанції зазначив, що не може бути задоволено скаргу ТОВ "Амалтея" в частині її вимог про визнання незаконною, з зазначених у цій скарзі підстав, постанови державного виконавця від 19.11.2019 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу. Крім того, оскільки за скаргою ТОВ "Амалтея" оскаржувались рішення (дії) державного виконавця у виконавчому провадженні, а не його бездіяльність (ухилення від здійснення ним виконавчих дій), то з урахуванням приписів ч.2 ст.343 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що належним способом захисту порушених прав, у даному випадку, є визнання рішень (дій) державного виконавця неправомірними та їх скасування.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Херсонської області від 04.12.2019р. по справі №923/1311/14 в частині визнання неправомірним та скасування акту державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренка Р.Г. про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 19.11.2019р. ЗВП№51422596, в іншому залишити ухвалу без змін.
Апелянт вказує, що ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, без дослідження та надання належної оцінки наданих Банком доводам, а тому, містить в собі висновки, які не відповідають дійсним обставинам справи.
Так, в обґрунтування апеляційної скарги ПАТ «Дельта Банк», зокрема, зазначає, що 18.09.2018р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області у зведеному виконавчому провадженні проведено опис та арешт майна (коштів) боржника - ТОВ «Амалтея».
Апелянт зазначає, що на 22.08.2019р., 23.09.2019р. та 24.10.2019р. були призначені електронні торги з реалізації описаного майна боржника, а саме обладнання та основні засоби (лот №364236, лот №371087, лот №376455 відповідно), які не відбулися через відсутність допущених учасників торгів. У зв`язку з цим, відповідно до ч. 7 та ч. 9 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» АТ «Дельта Банк» 25.10.2019р. було подано заяву про залишення за собою нереалізоване на третіх торгах рухоме майно боржника ТОВ «Амалтея» (обладнання та основні засоби) на загальну суму 37 963 013,14 грн. Тому, 19.11.2019р. державним виконавцем винесені постанова про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 19.11.2019р. ЗВП №51422596 та акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 19.11.2019р. ЗВП №51422596.
ПАТ «Дельта Банк» наполягає на тому, що будь-яких фактів, підстав, доказів на підтвердження протиправності винесення постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 19.11.2019р. ЗВП №51422596 та акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 19.11.2019р. ЗВП №51422596 ТОВ «Амалтея» не наводиться. 
Апелянт наголошує на тому, що оскільки рішення суду по справі №923/1311/14 не виконується боржником добровільно, то заходи примусового виконання рішення суду повністю законно застосовуються державною виконавчою службою.
Водночас, апелянт погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренко Р.Г. щодо винесення постанови про опис та арешт майна боржника від 19.11.2019р. ВП №50158022.
Більш детально доводи Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" викладені в апеляційній скарзі.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.12.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 04.12.2019р. у справі №923/1311/14, розгляд справи призначено на 22 січня 2020 року.
15.01.2020р. до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «Амалтея» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач не погоджується з її доводами та просить суд апеляційної інстанції залишити ухвалу Господарського суду Херсонської області від 04.12.2019р. у справі №923/1311/14 без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - без задоволення.
21.01.2020р. до суду апеляційної інстанції від ТОВ «Амалтея» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з участю представника відповідача у судовому засіданні у Верховному Суді, що підтверджує відповідними доказами.
Розглянувши подане клопотання позивача та враховуючи відсутність передбачених ч.11 ст.270 Господарського процесуального кодексу України підстав для відкладення розгляду справи, наявні у справі докази, які дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду, апеляційна колегія дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги.
Крім того, колегія суддів відзначає, що частиною другою ст. 273 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі. Враховуючи, що ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження у справі №923/1311/14 датована 27.12.2019р., строк для розгляду апеляційної скарги у даній справі, відповідно до ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, відсутній.
Водночас, колегія суддів зазначає про те, що у відповідності до ч.3 ст.56 Господарського процесуального кодексу України, юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Тобто, ТОВ «Амалтея» надана можливість забезпечення явки в судове засідання іншого представника чи його керівника.
Також, відповідно до ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.12.2019р., присутність сторони в судовому засіданні 22.01.2020р. не визнавалась обов`язковою.
Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України   неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника позивача.
В судовому засіданні 22.01.2020 року представник позивача підтримав свою апеляційну скаргу та наполягав на скасуванні оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду.
Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.
Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно зі ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, в межах проведення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні ЗВП№51422596, до складу якого входять виконавче провадження ВП№51340813 та виконавче провадження ВП№50158022, 18.09.2018р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Григоренко М.Ю. проведено опис та арешт майна (коштів) боржника, ТОВ "Амалтея", за адресою м. Херсон вул. Полтавська,99, про що складено, зокрема, постанову № 2 про опис та арешт майна (коштів) боржника. 
27.02.2019р. у виконавчому провадженні ВП№51340813 головним державним виконавцем Відділу ПВР ДДВС Сидоренком Р.Г. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні - ЗАТ "Консалтингюрсервіс", якого зобов`язано визначити вартість описаного й арештованого майна, про що надати відповідний звіт (висновок).
Листом Відділу ПВР ДДВС від 04.06.2019р. №51340813-20.1/7 "Про результати визначення вартості майна" зазначено, що за висновком ЗАТ "Консалтингюрсервіс", вартість майна описаного і заарештованого майна ТОВ "Амалтея" складає 99712386 грн. (без ПДВ). 
В подальшому, вказане майно боржника, ТОВ "Амалтея", було передано на реалізацію до ДП "Сетам".
Матеріали справи свідчать, що торги з реалізації вищевказаного майна не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів (протоколи ДП "Сетам" №427125 від 22.08.2019р., №432846 від 23.09.2019р. та №439374 від 24.10.2019р.). 
На підставі вищевказаного АТ "Дельта Банк" своїм листом від 25.10.2019р. № 02.2.3-1194 повідомив про прийняття рішення про залишення нереалізованого з прилюдних торгів майна за початковою ціною реалізації на третіх електронних торгах, а саме 37 963 013,14 грн. 
Тому, як вбачається з матеріалів справи, 19.11.2019р. головним державним виконавцем Відділу ПВР ДДВС Сидоренком Романом Григоровичем винесена постанова про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 19.11.2019р. ЗВП №51422596 (з зазначенням реєстраційного номеру виконавчого провадження №50158022), за якою стягувачу, ПАТ "Дельта Банк", передано в рахунок погашення заборгованості за наказами № 923/1312/14 від 30.12.2015р. та №923/1311/14 від 14.12.2015р. Господарського суду Херсонської області передано рухоме майно, що належить боржнику, ТОВ "Амалтея", за наведеним за текстом зазначеної постанови переліком такого майна за 303 (трьохсот трьома) позиціями, на загальну суму (загальною вартістю) 37963013,14 грн.
Крім того, за складеним 19.11.2019р. у м. Києві цим самим державним виконавцем Сидоренком Р.Г. актом про передачу майна стягувачу у рахунок боргу у зведеному виконавчому провадженні №51422596 (з зазначенням реєстраційного номеру виконавчого провадження №50158022), передано ПАТ "Дельта Банк" рухоме майно, що належить боржнику, ТОВ "Амалтея", за наведеним за текстом зазначеної постанови переліком такого майна за 303 (трьохсот трьома) позиціями, на загальну суму (загальною вартістю) 37963013,14 грн., в рахунок погашення суми боргу в розмірі 37963013,14 грн. згідно з наказами № 923/1312/14 від 30.12.2015р. та №923/1311/14 від 14.12.2015р. Господарського суду Херсонської області. 
Поряд з цим, у Автоматизованій системі виконавчого провадження була розміщена датована 19.11.2019р. постанова головного державного виконавця Відділу ПВР ДДВС Сидоренка Р.Г. про опис та арешт майна боржника від 19.11.2019р. ВП №50158022, за якою, зокрема, зазначено про проведення державним виконавцем проведено опису рухомого майна боржника ТОВ "Амалтея" за 303 (трьохсот трьома) позиціями.
Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Оскільки апелянт погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренко Р.Г. щодо винесення постанови про опис та арешт майна боржника від 19.11.2019р. ВП №50158022, апеляційна колегія зазначає, що переглядає відповідне рішення лише у його частині, що стосується винесення постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 19.11.2019р. ЗВП №51422596 та акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 19.11.2019р. ЗВП №51422596.
Щодо постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 19.11.2019р. ЗВП №51422596.
Порядок примусового виконання судового рішення регулюється положеннями Закону України "Про виконавче провадження". 
Відповідно ж до ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець, зокрема, зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та цим Законом.
Статтею 57 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено:
-          визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження (за частиною першої цієї статті);
-          у разі, якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-ти денний строк з дня винесення  виконавцем постанови про арешт майна боржника  не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили  виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість  майна боржника; звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення  постанови про арешт такого майна (за частиною другою цієї статті);
- у разі, якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна (за частиною четвертою цієї статті);
- виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після визначення вартості чи отримання звіту про оцінку; у разі, якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх в судовому порядку в 10-ти денний строк з дня отримання відповідного повідомлення; сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості  чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі; оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом (за частиною п`ятою цієї статті).  
- звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні  є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання; після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно; якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка майна не проводиться (за частиною шостою цієї статті).  
Відповідно до ст.61 Закону України "Про виконавче провадження":
- реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено обороноздатного майна, цінних паперів, ювелірних виробів із дорогоцінних металів та каміння, перлів, а також лом таких виробів) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною, якщо реалізації підлягає майно, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати, при цьому реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден, незалежно від їхньої вартості (за частиною першою цієї статті);
- порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України (за частиною другою цієї статті);
- нереалізоване на електронних торгах рухоме майно виставляється на повторні електронні торги за ціною, що становить 75 % (сімдесят п`ять відсотків) його вартості, визначеної в порядку, встановленому ст.57 Закону України "Про виконавче провадження", а у разі повторної нереалізації майна рухоме майно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 50 % (п`ятдесят відсотків) його вартості, визначеної в порядку, встановленому ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" (за частиною п`ятою цієї статті);
- у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна (за частиною шостою цієї статті);
- у разі, якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10-ти робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом бажає залишити за собою (за частиною восьмою цієї статті);
- майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів, про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову, за фактом такої передачі виконавець складає акт; зазначені постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно (за частиною дев`ятою цієї статті).
Як встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційною колегією, у матеріалах справи відсутні докази порушення державним виконавцем приписів ч.ч.6,8,9 ст.61 Закону України "Про виконавче провадження", за якими визначено порядок дій виконавця у разі нереалізації рухомого майна боржника на  трьох електронних торгах та надання стягувачем згоди на залишення за собою нереалізованого майна за ціною третіх електронних торгів, в рахунок погашення заборгованості. Крім того, ухвалою Господарського суду Херсонської області від 05.08.2019р. та постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2019р. у справі № 923/1311/14 вже встановлено відсутність підстав для визнання неправомірними дії державного виконавця в межах вищевказаного виконавчого провадження з визначення вартості майна за результатами його оцінки.
Щодо акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 19.11.2019р. ЗВП №51422596.
Відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», якщо нереалізоване на прилюдних торгах майно стягувач має бажання залишити за собою, виконавець виносить постанову про передачу майна стягувачу, а за фактом такої передачі складає відповідний акт. При цьому майно передається саме стягувачу в рахунок погашення боргу, а відповідні постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно.
Як вбачається з матеріалів справи, перелік рухомого майна боржника, що наведений в оскаржуваному боржником акті державного виконавця від 19.11.2019р. про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, повністю співпадає за кількістю позицій майна та назвами майна з переліками рухомого майна боржника, що містять оскаржувані боржником постанови державного виконавця від 19.11.2019р. про опис та арешт майна боржника (ВП № 50158022) та про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу (ЗВП № 51422596).
Однак, вказаний перелік не співпадає за назвами позицій та кількістю предметів, в розрізі окремих позицій, з переліком рухомого майна боржника, зазначеному у постанові №2 від 18.09.2018р. про опис та арешт майна (коштів) боржника за адресою м. Херсон вул. Полтавська,99, яку було винесено у зведеному виконавчому провадженні №51422596 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області за дорученням державного виконавця Відділу ПВР ДДВС.
Апеляційна колегія звертає увагу, що матеріали справи свідчать та ПАТ «Дельта Банк» не заперечує про те, що акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу був складений в іншому населеному пункту (м. Київ), ніж населений пункт (м. Херсон) місцезнаходження майна.
Крім того, у даному акті державного виконавця наявні відомості про проведення передачі майна лише за адресою м. Херсон, пров. Учбовий, 28 /50, хоч фактичним місцезнаходженням значної в акті частини майна є м. Херсон, вул. Полтавська, 99, що підтверджується копією постанови №2 від 18.09.2018р. про опис та арешт майна (коштів) боржника за адресою м. Херсон вул. Полтавська,99, яка міститься у матеріалах справи.
Таким чином, апеляційний суд цілком погоджується з судом першої інстанції, який зазначив про відсутність можливості встановлення того, що перелік рухомого майна, наведеного у постанові № 2 від 18.09.2018р. про опис та арешт майна (коштів) боржника та перелік рухомого майна, зазначений в акті від 19.11.2019р., складені щодо одного й того самого майна боржника, ідентичного за своєю кількістю та характеристиками ((враховуючи, що вказані переліки різняться за кількістю позицій зазначеного в них майна (168 позицій у переліку з постанови № 2 від 18.09.2018р. та 303 позиції у переліку в акті від 19.11.2019р.) та мають численні відмінності по вказаних у цих переліках назвах та відмінних ознаках майна (шифри майна тощо)).
Виходячи з цього, апеляційна колегія зазначає, що складання державним виконавцем акту від 19.11.2019р.про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу без виїзду на місце розташування відповідного майна та перевірці останнього в натурі, є передчасним.
З урахуванням наведеного, колегія не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги. 
Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та постановлено ухвалу з дотриманням норм процесуального права, що дає підстави для залишення її без змін.
Таким чином, Південно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що ухвалу Господарського суду Херсонської області від 04.12.2019р. по справі №923/1311/14 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - без задоволення.
Згідно із ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати апелянта по сплаті судового збору при подачі апеляційної скарги не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст. 255, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 04.12.2019р. у справі №923/1311/14 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.
Повний текст постанови підписаний 24.01.2020р.

Головуючий суддя                                                                      Савицький Я.Ф.

Суддя                                                                                          Діброви Г.І.

Суддя                                                                                          Разюк Г.П.