Справа № 991/42/20
Провадження 1-кс/991/43/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року                                                                 м. Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 04.12.2019 про вчинення кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В:
Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із зазначеною скаргою, в якій оскаржує бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей за його заявою від 04.12.2019 про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР).
Вимоги скарги мотивує тим, що 04.12.2019 він в порядку ст. 214 КПК України подав до Національного антикорупційного бюро України заяву про вчинення заступником голови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, 375, 382 КК України. Однак, в порушення вимог ст. 214 КПК України, відомості по вказаній заяві, уповноваженими службовими особами НАБУ до ЄРДР внесені не були. У зв`язку з чим, просить слідчого суддю зобов`язати НАБУ внести відомості до ЄРДР за повідомленням про вчиненні діяння заступником голови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.
Заявник в судовому засіданні скаргу підтримав, просив про її задоволення з підстав, викладених в скарзі та пояснив, що заступник голови (головуючий суддя) Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 16 травня 2008 року прийняв постанову, якою скаргу ОСОБА_3 на постанову помічника прокурора м. Хмельницький від 20.02.2008 про відмову в порушенні кримінальної справи за ст. 364, 366 КК України залишив без задоволення. Тим самим не захистив права ОСОБА_3 , який зазнав незаконного кримінального переслідування. Окрім того, заступник голови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ухвалив незаконне рішення у цивільній справі щодо  ОСОБА_3 . Так, 18.02.2002 було припинено у судовому порядку його шлюб із ОСОБА_4 , проте заступник голови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у рішенні про стягнення аліментів навмисно вказав, що шлюб припинено 18.02.2003, внаслідок чого із заявника почали стягувати аліменти з 09.11.2001 до повноліття дитини. 06.06.2013 Вищим спеціалізованим судом України скасовано рішення про стягнення аліментів, однак заступник голови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області його проігнорував. 29.11.2019 ухвалено рішення про стягнення неустойки за скасованим судовим рішенням про стягнення аліментів, на яке  ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, проте апеляційна скарга не призначена до розгляду. Вважає, що заступник голови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області вчиняє умисно незаконні дії по відношенню до нього, приймаючи незаконні рішення. Іншого способу, щоб відновити свої права, він не бачить, окрім як у порядку звернення до суду з даною скаргою.
Особа, бездіяльність якої оскаржується, в судове засідання не з`явилась. Від представника НАБУ (за довіреністю) до суду надійшли письмові пояснення в яких представник зазначав, що в заяві ОСОБА_3 від 04.12.2019 (вх. № Л-18704 від 09.12.2019) про вчинення заступником голови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області можливих кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, 375, 382 КК України не наведено достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення вказаним суддею кримінального корупційного правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесеного до підслідності НАБУ. Можливе порушення суддею норм матеріального або процесуального права як результат суддівської помилки не може кваліфікуватись як кримінальне правопорушення та як підстава для притягнення судді до відповідальності. Адже відповідні порушення (у разі їх наявності) усуваються за наслідками перегляду судовими інстанціями в апеляційному та касаційному порядку. Також у заяві ОСОБА_3 від 04.12.2019 не було зазначено і про обставини, що вказували б на вчинення суддею дій, з використанням службового становища, з метою одержання неправомірної вигоди, що в свою чергу є умовою для здійснення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого 364 КК України та не зазначено фактів, які б свідчили про наявність істотної шкоди, що передбачена пунктом 3 примітки 364 КК України, що могла бути завдана заявнику неправомірними діями вищезгаданого судді. У зв`язку з вищевикладеним, вказану заяву листом від 13.12.2019 №111-225/44296 скеровано для організації розгляду в межах компетенції до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, про що повідомлено заявника. Просив відмовити в задоволенні скарги та розглядати скаргу без участі представника НАБУ.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу у відсутність особи, бездіяльність якої оскаржується, оскільки це не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя дійшов до наступного. 
За змістом ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Частиною 1 статті 306 КПК України визначено, що скарги на бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, – слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 надіслав до НАБУ заяву від 04.12.2019, в якій наводить факти про можливі протиправні дії заступника голови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, які на його думку кваліфікуються за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, 375, 382 КК України.
Питання предметної підсудності Вищого антикорупційного суду врегульоване нормами ст. 33-1 КПК України. Частиною 2 статті 33-1 КПК України визначено, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті, тобто стосовно злочинів, передбачених в примітці статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України.
Злочини, передбачені ст. 375, 382 КК України, не належать до переліку злочинів, віднесених законом до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, тому слідчий суддя цього суду не уповноважений на розгляд питання щодо бездіяльності уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про такі кримінальні правопорушення до ЄРДР.
Щодо іншої частини заяви, що стосується повідомлення про злочин, передбачений ст. 364 КК України, заявник ОСОБА_3 вказує на те, що заступник голови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області неправомірно приймає рішення по відношенню до нього з допущенням помилок, що впливає на його особисте життя. Такі обставини, на думку заявника, є порушенням кримінального процесуального закону, що є зловживанням службовим становищем, та свідчать про зацікавленість та особистий корупційний інтерес у справах. 
У заяві ОСОБА_3 не зазначено обставини, що вказували на вчинення дій заступником голови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з використанням службового становища, з метою одержання неправомірної вигоди, що в свою чергу є умовою для здійснення попередньої кваліфікації кримінального правопорушення за ст. 364 КК України.
Що стосується суб`єкта кримінального правопорушення -заступника голови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, слідчий суддя звертає увагу на наступне.
Відповідно до положень статей 126, 129 Конституції України, статті 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом (вказана норма закону визнана конституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду № 8-рп/2011 від 12 липня 2011 року).
Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, а також фізичні і юридичні особи та їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність судді і не посягати на неї.
Таким чином, можливе порушення суддею норм матеріального або процесуального права як результат суддівської помилки не може кваліфікуватись як кримінальне правопорушення та як підстава для притягнення судді до відповідальності. Адже відповідні порушення (у разі їх наявності) усуваються за наслідками перегляду судового рішення вищестоящими судовими інстанціями в апеляційному та касаційному порядку.
Отже, оцінка судових рішень, прийнятих суддею, може бути надана виключно у межах встановленого законодавством процесуального контролю.
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; вказана попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) КК України (ч. 5 ст. 214 КПК України). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною Прокуратурою України.
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139). Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України. Злочином є передбачене КК України суспільно-небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Склад злочину – це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом. Об`єктивними ознаками складу злочину є об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єктивними – суб`єкт і суб`єктивна сторона. 
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення), яка вказує на ознаки якого-небудь кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Зі змісту ст. 214 КПК України вбачається, що повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий (детектив), прокурор.
Заява ОСОБА_3 від 04.12.2019 про вчинення кримінальних правопорушень, що надійшла до НАБУ (вх. № Л-18704 від 09.12.2019), за своїм змістом та суттю є висловленням незгоди із процесуальними рішеннями заступника голови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у конкретних цивільних та кримінальних справах, припущеннями про їх неправильність та невідповідність, та не є повідомленням про злочин, підслідний НАБУ, оскільки містить інформацію пов`язану із здійсненням суддею судочинства і не містить даних про вчинення суддею корупційного кримінального правопорушення, тому відомості за ст. 364 КК України щодо вищевказаної особи не підлягають внесенню до ЄРДР.
Отже, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд заявником, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань документи, з урахуванням наведеного вище, дійшов висновку, що скарга є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 303, 304, 306, 307, 309, 395 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 04.12.2019 про вчинення кримінального правопорушення – залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя          ОСОБА_1