УХВАЛА

22 січня 2020 року  
м. Київ
справа №360/3128/19
адміністративне провадження №К/9901/67/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Саприкіної  І.  В., 
суддів Берназюка Я. О., Кравчука В. М.,  
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 03  грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - ГУ ПФУ в Луганській області), у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Луганській області від 27.06.2019 № 22 про відмову в призначенні пенсії позивачу;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Луганській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 15.02.2019, як такому, який має на день звільнення вислугу 30 років 10 місяців 07 днів.
Луганський окружний адміністративний суд рішенням від 14 серпня 2019  року задовольнив позовні вимоги.
Визнав протиправним та скасував рішення ГУ ПФУ в Луганській області від 27.06.2019 № 22 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язав ГУ ПФУ в Луганській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 15.02.2019, як такому, який має на день звільнення вислугу 30 років 10 місяців 07 днів.
Перший апеляційний адміністративний суд постановою від 03  грудня 2019  року скасував рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019  року та відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Cуддею Першого апеляційного адміністративного суду Міроновою Г. М. в окремій думці стосовно рішення по справі № 360/3128/19 зазначено, що оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягало залишенню без змін, а постанова Першого апеляційного суду про відмову в задоволенні позову з підстав, вказаних в мотивувальній частині, є помилковою.
Не погодившись з таким судовим рішенням апеляційної інстанції, ОСОБА_1 30  грудня 2019  року направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу відповідно до ст.  327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до пунктів 3, 10 частини 6 ст.  12 КАС України для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг віднесено до категорії справ незначної складності; інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
За правилами пункту 2 частини 5 ст.  328 КАС України судові рішення у справах незначної складності не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Як убачається із змісту рішення суду першої інстанції, дана справа розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження.
Однак, оскаржувана постанова Першого апеляційного адміністративного суду від 03  грудня 2019  року не відповідає правовим висновкам, викладеним у рішенні Великої Палати Верховного Суду від 07  листопада 2018  року у справі №  800/517/17.
Таким чином, з метою формування та забезпечення єдності правозастосовчої практики, Верховний Суд, здійснить касаційний перегляд у зазначеній справі.
Касаційна скарга відповідає вимогам ст. 330 КАС України, подана у строк, передбачений ст. 329 цього Кодексу, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Перешкоди для прийняття касаційної скарги до провадження Верховним Судом та відкриття касаційного провадження відсутні.
Ураховуючи зазначене та керуючись ст.  329-332, 335, 338 КАС України, суд
У Х В А Л И В:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 03  грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Витребувати з Луганського окружного адміністративного суду справу №  360/3128/19.
Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          І.  В.  Саприкіна
Судді:                                                                                                              Я.  О.  Берназюк
                                                                                                              В.  М.  Кравчук