КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

справа №760/34103/2018                                                                        Головуючий у І інстанції - Шереметьєва Л.А. 
апеляційне провадження №22-ц/824/2096/2020                                  Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
 
20 лютого 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
судді-доповідача Приходька К.П., 
суддів Писаної Т.О., Голуб С.А.,
 
розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою Керівника Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року про зупинення провадження
у справі за позовом Керівника Київської місцевої прокуратури №9 в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дідович Ірина Вікторівна про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, скасування державної реєстрації, визнання спадщини відумерлою, 
 
встановив:
 
В грудні 2018 року Керівник Київської місцевої прокуратури №9 діючи в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, скасування державної реєстрації, визнання спадщини відумерлою, в якому просив визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер: 490, виданий 26 травня 2017 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дідович І.В. щодо квартири АДРЕСА_1 ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно № 35397458 від 26 травня 2017 року, відповідно до якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , реєстрацій номер об`єкта нерухомого майна: 1259448980000;визнати спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається з квартири АДРЕСА_1 , відумерлою, та передати вказану квартиру у власність територіальній громаді м. Києва.
09 грудня 2019 року до суду надійшло клопотання від відповідача про зупинення провадження у справі до вирішення цивільної справи №760/26658/19 за його позовом до Київської міської ради про встановлення фактів проживання однією сім`єю та постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. 
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року провадження у справі за вищезазначеним позовом зупинено.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.
Суд першої інстанції не зазначив яким чином розгляд іншої справи унеможливлює розгляд заявлених позовних вимог у даній справі, не зазначив, які саме обставини не можуть бути встановлені судом самостійно при вирішенні даної справи та яким чином встановлені в іншій справі обставини вплинуть на оцінку доказів, якими сторони обґрунтовують свої доводи у даній справі, виходячи із предмета, підстав позову.
Зазначає, що судом не враховано, що зупинення провадження у справі не відповідає принципу ефективності судового процесу, спрямовану на недопущення затягування розгляду справи. 
Просив, скасувати ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.
Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з неможливості розгляду даної цивільної справи до набрання законної сили судовим рішенням іншої цивільної справи, від якого залежить вирішення справи. 
Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
Згідно вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
З матеріалів справи вбачається, що в грудні 2018 року прокурор Київської місцевої прокуратури №9 звернувся до суду з вищезазначеним позовом.
Проте, майже через рік відповідач подав клопотання про зупинення провадження у справі, посилаючись на те, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 вересня 2019 року відкрито провадження за його позовом до Київської міської ради про встановлення фактів проживання однією сім`єю та постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що розгляд даної справи є неможливим до вирішення іншої справи про встановлення фактів проживання однією сім`єю, проте не зазначив у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду та чому зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, N 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).
Суд першої інстанції у порушення вимог п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, зазначивши конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував предмети та підстави позовів у справах і не вказав об`єктивні обставини, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про визнання свідоцтва про право на спадщин недійсним, скасування державної реєстрації, визнання спадщини відумерлою виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити та оцінити при розгляді даної справи наявність обставин (фактів), якими позивач обґрунтовував свої вимоги.
Суд не вказав конкретну обставину, яка буде встановлена у іншій справі та яка матиме значення для вирішення даної справи, у чому саме полягає взаємозв`язок предметів розгляду інших справ, а також у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справи, та зупинив провадження у справі усупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.
Крім того, відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених у постановах Верховного Суду України від 07.10.2015 №6-1367цс15, від 01.02.2017 №6 - 1957цс16 межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Згідно п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Керуючись ст.ст.7,367,369,374,379,381,382,389 ЦПК України, суд, - 
 
постановив:
 
апеляційну скаргу Керівника Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач                                                      К.П. Приходько

Судді                                                                         Т.О. Писана

С.А. Голуб