Постанова
Іменем України
 
22 січня 2020 року
м. Київ
справа № 686/16970/17
провадження № 61-1333св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Висоцької В. С.,
суддів: Грушицького А. І., Петрова Є. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М. (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Міське комунальне підприємство ринок «Ранковий»,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 березня 2018 року у складі судді Логінової С. М. та постанову Апеляційного суду Хмельницької області від 12 червня 2018 року у складі колегії суддів: Купельського А. В., 
Янчук Т. О., Ярмолюка О. І.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2017 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Міського комунального підприємства ринок «Ранковий» (далі - МКП ринок «Ранковий») про визнання незаконними та скасування наказів про переміщення та притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.
Позовна заява мотивована тим, що наказом від 06 жовтня 2016 року 
№ 59-ок ОСОБА_1 прийнята на роботу в МКП ринок «Ранковий» на посаду начальника дільниці з утримання ринку і автостоянок на ринок і автостоянки на вулиці Геологів у місті Хмельницькому на період перебування ринку і автостоянок у відомстві підприємства.
Також позивач вказувала, що між підприємцями ринку, у тому числі позивачем, та ОСОБА_2 як заступником директора МКП ринок «Ранковий» виник конфлікт у зв`язку із зверненням підприємців ринку до міського голови щодо зловживань останнім своїми правами.
19 серпня 2017 року наказом № 60-к ОСОБА_1 переміщено на посаду начальника дільниці на сектори почергово на вулиці Хотовицького, Курчатова, 4/ 3 , Курчатова, 11, Курчатова, 1а, Гастелло, 6/1, Чорновола, 23, Фельштинський переїзд у місті Хмельницькому .
Позивач не погодилась з вказаним переміщенням з підстав необґрунтованості виробничої необхідності, відсутності посади начальника дільниці в зазначених секторах в штатному розписі підприємства, відсутності робочого місця та інших умов праці в інших секторах.
Наказом від 23 серпня 2017 року № 62-к ОСОБА_1 оголошено догану за невиконання наказу від 19 серпня 2017 року № 60-к, позбавлено премії з серпня 2017 року та на період дії дисциплінарного стягнення, не виплачено повністю заробітну плату.
Посилаючись на вищевказане, ОСОБА_1 , з урахуванням збільшених позовних вимог, просила суд визнати незаконними і скасувати накази МКП ринок «Ранковий» від 19 серпня 2017 року № 60-к про переміщення та 
від 23 серпня 2017 року № 62-к про притягнення її до дисциплінарної відповідальності; стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у сумі 7 000 грн; поновити її на посаді начальника дільниці з утримання ринку та автостоянок на вулиці Геологів, 13 у місті Хмельницькому та стягнути середню заробітну плату за жовтень-грудень 2017 року по січень 2018 року у сумі 25 103,72 грн по день ухвалення рішення у справі.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 
від 15 березня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано наказ МКП ринок «Ранковий» 
від 19 серпня 2017 року № 60-к про переміщення ОСОБА_1 .
Визнано незаконним та скасовано наказ МКП ринок «Ранковий» 
від 23 серпня 2017 року № 62-к про оголошення догани ОСОБА_1 
Стягнуто з МКП ринок «Ранковий» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 500 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позовні вимоги в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не підлягають задоволенню, оскільки позивач не звільнена з посади начальника дільниці з утримання ринку та автостоянок, а також відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 не допускають до її робочого місця.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 12 червня 
2018 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 березня 2018 року залишено без змін.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що у наказі від 19 серпня 2017 року № 60-к про переміщення ОСОБА_1 не міститься обґрунтованих підстав виробничої необхідності її переміщення, наказом 
від 23 серпня 2017 року № 62-к не обґрунтовано підстави позбавлення премії позивача та не відображено, що ОСОБА_1 відмовилась від надання письмових пояснень з приводу застосування відносно неї дисциплінарного стягнення. Крім того, відмовляючи в частині позовних вимог про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не звільнена з посади начальника дільниці, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У касаційній скарзі  ОСОБА_1 , з урахуванням уточнених вимог касаційної скарги, просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови у задоволенні позовних вимог про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
В іншій частині позовних вимог судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в касаційному порядку не оскаржуються, тому судом касаційної інстанції не переглядаються.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що невиплата позивачу заробітної плати за час незаконного переміщення є доказом незаконного позбавлення останньої робочого місця та порушення трудових прав позивача. Чинним законодавством передбачено, що суд зобов`язаний дослідити питання оплати праці працівника за час вимушеного прогулу при незаконному переміщенні, тому відмова судів попередніх інстанцій у задоволенні позовних вимог про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати суперечить вимогам закону.
Доводи інших учасників справи
Інші учасники судового процесу не скористались правом подати відзив на касаційну скаргу, заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.
Рух справи у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 30 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано цивільну справу.
У жовтні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 16 грудня 2019 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що наказом від 06 жовтня 2016 року № 59-ок 
ОСОБА_1 прийнята на роботу в МКП ринок «Ранковий» на посаду начальника дільниці з утримання ринку і автостоянок на ринок і автостоянки на вулиці Геологів у місті Хмельницькому на період перебування ринку і автостоянок у відомстві підприємства.
09 серпня 2017 року наказом № 56-к ОСОБА_1 у зв`язку з виробничою необхідністю переведено начальником дільниці на ринок та автостоянки на вулиці Геологів , 13 з 11 серпня 2017 року на період перебування ринку і автостоянок у відомстві підприємства.
19 серпня 2017 року наказом № 59-к виконуючого обов`язки директора МКП ринок «Ранковий» ОСОБА_2. у зв`язку з виробничою необхідністю переведено ОСОБА_1 з 19 серпня 2017 року начальником дільниці на сектори ринку на вулицях Хотовицького, Курчатова, 4/3, Курчатова, 11 , Курчатова , 1а , Гастелло , 6/ 1 , Чорновола , 23 , Фельштинський переїзд у місті Хмельницькому. ОСОБА_1 зазначила про те, що вона не дає згоду на її переведення.
Наказом № 60-к від 19 серпня 2017 року наказ № 59-к визнано недійсним та прийнято рішення про переміщення ОСОБА_1 як начальника дільниці на ринку і автостоянках на вулиці Геологів, 13 начальником дільниці на сектори на вулицях Хотовицького, Курчатова, 4/3, Курчатова, 11 
, Курчатова, 1а, Гастелло, 6 /1, Чорновола , 23 , Фельштинський переїзд у місті Хмельницькому у зв`язку з виробничою необхідністю. ОСОБА_1 зазначила про те, що вона не дає згоди на переміщення, оскільки в наказі відсутні підстави виробничої необхідності, якою обумовлено її переміщення.
Наказом від 23 серпня 2017 року № 62-к ОСОБА_1 оголошено догану за невиконання наказу від 19 серпня 2017 року № 60-к про переміщення, позбавлено її премії з серпня 2017 року та на період дії дисциплінарного стягнення. Попереджено про те, що у разі невиконання наказу щодо неї буде здійснюватися подальше застосування заходів дисциплінарного впливу, до припинення трудових відносин.
З 25 серпня по 01 вересня 2017 року, з 09 по 28 жовтня 2017 року, 
з 02 по 20 листопада 2017 року ОСОБА_1 перебувала на амбулаторному лікуванні.
Відповідно до довідки МКП ринок «Ранковий» від 06 грудня 2017 року у вересні-жовтні 2017 року ОСОБА_1 перебувала на лікарняному, 
у щорічній та додатковій соціальній відпустках.
В матеріалах справи наявні табелі обліку використання робочого часу МКП ринок «Ранковий» за вересень-грудень 2017 року, відповідно до яких ОСОБА_1 перебувала у відпустці, на лікарняному та була відсутня на робочому місці у вказаному періоді.
Відповідно до виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 у вересні 2017 року зараховано на рахунок зарплати 3 174,63 грн, у жовтні 2017 року - 1 579,70 грн, у листопаді 2017 року - 5 980,36 грн.
Згідно з довідкою МКП ринок «Ранковий» від 06 грудня 2017 року про доходи ОСОБА_1 нараховано: за вересень 2017 року - 3 610,10 грн, 
за жовтень 2017 року - 4 560,25 грн, за листопад 2017 року - 2 596,20 грн.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Статтею 5-1 КЗпП України передбачено, що держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
Відповідно до частин першої, другої статті 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.
Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров`я.
Згідно з частиною першою статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Звертаючись до суду з позовом та уточнивши позовні вимоги, 
ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за жовтень-грудень 2017 року й по день ухвалення судового рішення, 
а також вказувала, що наказом МКП ринок «Ранковий» від 23 серпня 
2017 року їй незаконно оголошено догану та позбавлено повністю премії 
з серпня 2017 року та на період дії дисциплінарного стягнення.
Заперечуючи проти позову, МКП ринок «Ранковий» вказувало, що заборгованість зі сплати заробітної плати ОСОБА_1 відсутня, що підтвердило довідкою від 16 січня 2018 року № 17. Крім того, надало довідку про доходи ОСОБА_1 від 06 грудня 2017 року № 151.
Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вказаних позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що не може бути підставою для скасування рішення суду посилання 
ОСОБА_1 на те, що, оскільки її було незаконно переміщено, то вона має право на недоотриману заробітну плату. Крім того, апеляційний суд зазначив, що позивач не була звільнена з роботи, в судовому засіданні вона не довела, що її до роботи не допускали, що її заробітна плата змінилась, отже позовні вимоги в цій частині є безпідставними.
Разом з тим, колегія суддів Верховного Суду вважає вказаний висновок необґрунтованим з огляду на зазначене.
У трудових спорах презумпція вини лежить на роботодавцеві, тому він спростовує заявлені працівником вимоги. Отже, зурахуванням вимог трудового законодавства у справах, у яких оспорюються дії роботодавця, саме відповідач повинен довести, що ці дії вчинені без порушення законодавства про працю.
Зокрема, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про скасування наказу від 23 серпня 2017 року № 62-к «Про оголошення догани», апеляційний суд не перевірив, чи була фактично здійснена виплата заробітної плати ОСОБА_1 (включаючи усі складові заробітної плати, в тому числі премії з серпня 2017 року), оскільки позивач вказувала на порушення її права на отримання заробітної плати та просила його захистити.
Отже, ухвалюючи рішення, апеляційний суд не звернув уваги на те, що після встановлення факту незаконного переміщення ОСОБА_1 , її трудові права не були захищені у визначений законом спосіб у повному обсязі.
Для перевірки правильності нарахованої заробітної плати, апеляційний суд не встановив на підставі належних доказів розмір заробітної плати ОСОБА_1 ; не перевірив, якими належними первинними доказами підтверджується виплата заробітної плати за спірний період у належному розмірі з урахуванням усіх належних сум. Отже, апеляційний суд не звернув уваги, що роботодавець повинен доводити належними та допустимими доказами факт відсутності заборгованості зі сплати заробітної плати (зокрема, спеціальними відомостями зарахування заробітної плати на банківські рахунки, а також розрахунково-платіжними відомостями про нарахування заробітної плати за місяць, якими підтверджується сума нарахованої заробітної плати та здійснені з неї відрахування податків 
і зборів).
Докази, що повинні підтверджувати безумовне отримання заробітної плати, в матеріалах справи відсутні.
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зав`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.
Таким чином, апеляційний суд не дав оцінки доводам позивача про її порушене право на заробітну плату за спірний період з належним преміюванням та не мотивував спростування цих доводів.
Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позовних вимог про поновлення на роботі, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив з того, що трудовий договір між сторонами у справі не розірвано, у зв`язку з переміщенням трудові правовідносини з ОСОБА_1 відповідач не припинив.
Таким чином, судові рішення у вказаній частині відповідають вимогам закону.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені, тому суд касаційної інстанції позбавлений можливості усунути вказані недоліки і перевірити доводи позивача, оскільки вони потребують встановлення обставин, які не були встановлені судом.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
Отже, постанова апеляційного суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції в частині стягнення заробітної плати відповідно до вимог статті 411 ЦПК України.
Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині позовних вимог про поновлення на роботі необхідно залишити без змін.
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України судові рішення в частині решти позовних вимог судом касаційної інстанції не переглядались.
Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Апеляційного суду Хмельницької області від 12 червня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства ринок «Ранковий» про стягнення заробітної плати скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 
від 15 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Хмельницької області від 12 червня 2018 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства ринок «Ранковий» про поновлення на роботі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                     В. С. Висоцька
Судді                                                                                                 А. І. Грушицький
Є. В. Петров
В. В. Сердюк
І. М. Фаловська