ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2341/20 Справа № 199/786/15-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сенчишин Ф. М. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року                                                                м. Дніпро

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

        головуючого – Пищиди М.М.
        суддів – Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.
        за участю секретаря судового засідання – Пивоварової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс ВЕСТА" на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -
                                В С Т А Н О В И Л А:
       У липні 2015 року заявник звернувся до суду з заявою про забезпечення позову.
       В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову зазначив, що враховуючи значний розмір ціни позову, не вчинення відповідачем протягом тривалого часу жодних дій, які б свідчили про його дійсні наміри повертати позику та те, що відповідач може в будь який час безперешкодно здійснити відчуження власного майна з метою умисного невиконання рішення суду по даній справі, невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду про стягнення суми боргу.
       Враховуючи вищевикладене, заявник просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на належну відповідачу на праві власності квартиру АДРЕСА_1 (т.1, а.с.182-183).
       Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2015 року заяву про вжиття заходів забезпечення позову – задоволено.
       З метою забезпечення позовних вимог ОСОБА_1 накладено арешт на належну ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 (т. АДРЕСА_2 , а.с.192-193).
       Не погодившись з вказаною ухвалою, ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс ВЕСТА" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви (т.2, а.с.173-177).
       Зазначає, що суд першої інстанції постановляючи ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на іпотечну квартиру, не залучив до справи, в якості третьої особи ПАТ “Банк “Форум” та не з`ясував чи перебуває майно під обтяженням.
       ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс ВЕСТА" на сьогоднішній день є законним іпотекодержателем об`єкту нерухомості, а оскаржувана ухвала обмежує права апелянта на задоволення своїх кредиторських вимог, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. 
       Крім того, посилається на ст. 158 ЦПК України, в якій зазначено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.
       Однак, не зважаючи на те, що ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду від 25 січня 2016 року позовну заяву у даній справі залишено без розгляду, суд першої інстанції не вирішив питання щодо скасування заходів забезпечення позову, чим порушено права апелянта, оскільки ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс ВЕСТА" має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок іпотечного майна. 
       Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.
       Постановляючи ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції керувався положеннями ст.ст. 151-153 ЦПК України та виходив з того, що існує загроза неможливості виконання майбутнього рішення суду чи утруднення його виконання, що може призвести до порушення збалансованості інтересів сторін та істотного порушення прав та законних інтересів позивача до вирішення справи по суті та набрання рішення законної сили у разі задоволенні позовних вимог.
       Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновками суду першої інстанції.
       Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
       Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
       Перелік видів такого забезпечення передбачено ч. 1 ст. 150 ЦПК, який не є вичерпним, а тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.
       Згідно п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується зокрема забороною вчиняти певні дії.
       Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
       Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. 
       При встановленні зазначеної відповідальності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.
       Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
       Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.
       Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. 
       Наклавши арешт на рухоме майно належного ОСОБА_2 , суд не дослідив питання про те, чи не порушуються застосованим видом забезпечення позову права інших осіб. 
        Встановлено, що у лютому 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики (т.1, а.с.3-6).
       Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2015 року вжито заходи забезпечення позову (т.1, а.с.182-183).
       Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду від 25 січня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики — залишено без розгляду (т.2, а.с.109).
       Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2016 року ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду від 25 січня 2016 року — залишено без змін (т.2, а.с.132).
       Колегія суддів, ознайомившись з доданими до апеляційної скарги у якості доказів відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, встановила, що ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс ВЕСТА" є іпотекодержателем об`єкту нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . 
       В той же час, накладення арешту на квартиру, що є предметом іпотеки, порушує право ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс ВЕСТА", як іпотекодержателя, наданого йому як Законом України «Про іпотеку», так і умовами Іпотечного договору.
       Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
       Таким чином, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, ухвала суду постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи і підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, відповідно до вимог статті 376 ЦПК України.
       Керуючись ст. ст 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
       Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс ВЕСТА" — задовольнити.
       Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2015 року — скасувати.
       В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову — відмовити.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.
       Судді: