ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/737/19  Номер провадження 22-ц/814/141/20	Головуючий у 1-й інстанції Павлійчук А. В.  Доповідач ап. інст. Дорош А. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати  з розгляду цивільних справ:
Головуючого - судді - доповідача   Дорош А.І.
Суддів:    Лобова О.А., Триголова В.М.
при секретарі Ачкасовій О.Н.

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 

на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 02 жовтня 2019 року, ухвалене суддею Павлійчук А.В., повний текст рішення складено - 08 жовтня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Глобинської філії ПАТ «Полтавобленерго» про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Глобинської філії ПАТ «Полтавобленерго» про стягнення коштів.

Позовна заява мотивована тим, що 21.02.2018 року працівниками Глобинської філії ПАТ «Полтаваобленерго» проведено планову заміну засобу обліку електричної енергії лічильника ЛЕО № 00097801 з показниками 11619 квт. год. 03.05.2018 року їй, як абоненту, виставлено заборгованість у розмірі 390 грн., 03.10.2018 року виставлено заборгованість у розмірі 4 455 грн., 30.10.2018 року позивач змушена була підписати угоду про погашення боргу за спожиту електроенергію з реструктуризацією на суму 4 454,75 грн. Вона неодноразово зверталася на «горячу лінію» про сумніви у роботі лічильника, ПАТ «Полтаваобленерго» згідно п. 16 ПКЕЕН запропоновано провести оплату для проведення експертизи, проте позивач не мала змоги оплатити проведення експертизи. Через АТ КБ «Приватбанк» з жовтня 2018 року по березень 2019 року вона внесла 5 284 грн., у тому числі 1 349,72 грн. за проведення експертизи. За результатами експертизи лічильник ЛЕО № 00097801 визнано непридатним для подальшої експлуатації, при номінальному навантаженні лічильник завищує показники в 17,5 раз (акт № 3773 від 20.02.2019 року). Позивач просила суд стягнути з Глобинської філії ПАТ «Полтаваобленерго» кошти у розмірі 4 661 грн. та судові витрати.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 02 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково.
Стягнуто з Публічного Акціонерного Товариства «Полтаваобленерго» Глобинська філія на користь ОСОБА_1 грошові кошти за загальну суму 841,72 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що заборгованість за спожиту електричну енергію утворилася за позивачем до 12.11.2018 року, а тому не пов`язана з встановленням неправильності роботи обліку електричної енергії. Розмір оспорюваної суми позовних вимог ОСОБА_1 4 661 грн. не підтверджується доданими нею до матеріалів позову копіями квитанцій, згідно яких останньою сплачено за електричну енергію, в тому числі за проведення експертизи лічильника, у загальній сумі 4 511,14 грн. та не узгоджується з наданим розрахунком. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставини, що мають значення для справи, а також невідповідністю висновків, викладених у рішенні обставинам справи, і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що незаконність і необгрунтованість рішення полягає в тому, що постановою Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 липня 2019 року у справі № 235/499/17 зазначено, що надавачі послуг зобов`язані проводити повірку лічильників за власний кошт, кошти на повірку лічильників закладені в чинному тарифі, усі споживачі мають право вимагати провести повірку лічильників коштом надавачів послуг.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Полтаваобленерго» в особі Глобинської філії районних електромереж АТ «Полтаваобленерго» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити - без змін. 

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин вбачається, що відповідно до акту виконаних робіт з технічної перевірки, заміни, збереження пломб обліку № 2 від 21.02.2018 року представниками Глобинської філії ПАТ «Полтаваобленерго» ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був замінений лічильник ЛЭО №0031949 на ЛЭО №00097801. При його заміні була присутня власник ОСОБА_1 , що підтверджується підписом в рядку «З актом ознайомлений, електролічильник, пломби та індикатори, вказані в п. 1 на зберігання прийняв (підпис споживача)» ( а.с. 30).

З травня 2018 року по жовтень 2018 року за ОСОБА_1 утворилася заборгованість за спожиту електричну енергію, про наявність якої позивача неодноразово повідомляли, шляхом направлення на її адресу попередження про відключення електричної енергії від 03.05.2018 року, 03.10.2018 року, 19.12.2018 року (а.с. 14, 31).

05.10.2018 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до Глобинської філії ПАТ «Полтаваобленерго» з проханням зробити реструктуризацію боргу у розмірі 4 455,00 грн. терміном на 8 місяців, і що вона зобов`язується внести перший платіж в сумі 500 грн. 05.10.2018 року ( а.с. 32).

Відповідно до службової записки № 13-03/3370 від 10.10.2018 року з ОСОБА_1 укладена угода про погашення боргу за спожиту електричну енергію з реструктуризацією № 21 від 30.10.2018 року, про визнання споживачем свого боргу на суму 4 454,75 грн. 2664 квт. год за період з 01.06.2018 року по 01.10.2018 року та зобов`язання погасити свій борг в сумі 3 954,75 грн. протягом 8 місяців з дня укладання угоди. Кінцевий термін сплати заборгованості по угоді вказаний 25.06.2019 року ( а.с. 33,34).

На час розгляду справи судом першої інстанції відсутні відомості про визнання угоди недійсною, розірвання угоди, визнання її нікчемною. 

12.11.2018 року ОСОБА_1 звернулася до «Урядової гарячої лінії» з повідомленням, що в її будинку без її дозволу змінили лічильник, зазначила, що за жовтень місяць лічильник почав працювати у 50 разів швидше, повідомляла, що окрім холодильника та лампочки «економка» вона жодні електроприбори не використовує, що 03.11.2018 року їй було нараховано оплату за електричну енергію 4 500 грн., що з даного питання вона зверталася до начальника РЕМ Глобинського району, який повідомив, що якщо вона хоче змінити лічильник, то потрібно заплатити 1100 грн. за повірку та роботу працівників, просила замінити безкоштовно лічильник під її контролем ( а.с. 35-36).

У відповідь на вказане звернення, позивачу направлено лист № 13-03/3302 від 12.12.2018 року, яким роз`яснювалося, що у разі сумніву у правильній роботі засобу обліку, ОСОБА_1 може звернутися в абонентську групу для написання заяви на проведення експертизи, при собі мати паспорт та ідентифікаційний код. Після оплати вартості робіт енергопостачальник протягом 20 днів проводить експертизу. По результатам експертизи їй буде надіслано акт. У разі підтвердження експертизою неправильної роботи засобу обліку енергопостачальник відшкодовує споживачу всі витрати, пов`язані з проведенням експертизи( а.с. 37).

08.02.2019 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до начальника Глобинської філії ПАТ «Полтаваобленерго» з проханням виконати роботи по заміні лічильника з подальшим направленням його на експертизу та із заявою з проханням виконати роботи по підключенню її будинку до електромережі на опорі у зв`язку з направленням лічильника на експертизу( а.с. 38).
14.02.2019 року відповідно до акту виконаних робіт з технічної перевірки, заміни, збереження пломб розрахункового засобу обліку ЛЭО №00097801 був знятий та встановлений СОЭКО 2/2 № 0452716 (а.с. 41).

Відповідно до акту проведення експертизи лічильника електроенергії № 3773 від 20.02.2019 року за результатами проведеної експертизи лічильник ЛЭО зав.№00097801, дата повірки 2017 р., визнано не придатним для подальшої експлуатації, при номінальному навантаженні лічильник завищує показники в 17,5 рази (а.с. 5,42).

Відповідно до п.п.9 п.5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року за № 312, споживач електричної енергії зобов`язаний невідкладно повідомляти оператора системи та постачальника послуг комерційного обліку про недоліки в роботі засобу вимірювання.

Згідно п.п. 3.1,3.2. Наказу Міністерства палива та енергетики України « Про затвердження Положення про проведення експертизи приладів обліку електричної енергії у побутових споживачів № 322 від 21.06.2013 року вартість робіт пов`язаних з проведенням експертизи лічильника, складається з вартості робіт енергопостачальника та вартості повірки. У разі підтвердження висновками комісії сумніву споживача щодо неправильності роботи лічильника електричної енергії, у тому числі в разі простроченого терміну його повірки, енергопостачальник повертає йому всі витрати на виконання робіт, пов`язаних з проведенням експертизи. 

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість за спожите електричну енергію утворилася до 12.11.2018 року, а тому не пов`язана з встановленням неправильності роботи обліку електричної енергії, крім цього, розмір оспорюваної заборгованості 4 661 грн. не підтверджена наданими копіями квитанцій, згідно яких позивачем сплачено за електричну енергію, в тому числі за проведення експертизи лічильника, у загальній сумі 4 511,14 грн., та не узгоджується з наданим позивачем розрахунком, тому суд першої інстанції прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача вартості проведення експертизи - 614,35 та вартості робіт по заміні лічильника - 227,37 грн., а всього 841,72 грн.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне та обгрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Предметом даного спору є стягнення з відповідача 4 661 грн., які згідно наданого розрахунку (а.с. 3) сплачені позивачем згідно квитанцій у період часу з січня 2018 р. по 07.03.2019 р. 

Згідно акту №2 від 21.02.2018 р. виконаних робіт з технічної перевірки, заміни, збереження пломб засобу обліку (а.с. 30) у помешканні позивача по АДРЕСА_1 був замінений електролічильник. З цим актом була ознайомлена позивач, електролічильник, пломби та індикатори, вказані у п. 1. акту, вона прийняла на зберігання, акт нею підписаний без зауважень та застережень.
Угоду про погашення боргу за спожиту електричну енергію з реструктуризацією №21 позивач уклала з ПАТ «Полтаваобленерго» 30.10.2018 р., тобто після подачі 05.10.2018 р. заяви про реструктуризацію боргу, чим вона визнала свій борг у розмірі 4 454,75 грн. 2664 кВт.год. за період з 01.06.2018 р. по 01.10.2018 р. (а.с. 34).
З розрахунку позовних вимог (а.с. 3), наданого позивачем на підтвердження своїх вимог, вбачається, що у період часу з 05.10.2018 р. по 07.03.2019 р. позивач добровільно щомісячно вносила плату різного розміру, що вказує на визнання нею боргу, який є предметом угоди про погашення боргу за спожиту електричну енергію з реструктуризацією №21.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивач змушена була 30.10.2018 р. підписати угоду про погашення боргу за спожиту електроенергію з реструктуризацією, не заслуговують на увагу, оскільки у справі відсутні докази щодо примусу відносно неї при укладанні угоди, угода є чинною, не визнана недійсною, тому зобов`язання, передбачені нею, підлягають виконанню. Крім цього, по справі не вбачається, що позивачем ставилося питання про здійснення відповідачем перерахунку у зв`язку з визнанням лічильника не придатним для подальшої експлуатації. У спірний період позивач фактично користувалася електроенергію, проте, суд позбавлений можливості встановити у якому саме розмірі фактично використана нею електроенергія з огляду на те, що лічильник перебував у не придатному стані. Порівнюючи розрахунок позовних вимог (а.с. 3) та надані позивачем квитанції про сплату послуг з електропостачання (а.с.8_12), то вбачається, що вони не є тотожними, тобто різняться у розмірах оплати та періодах, тому суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку про те, що надані позивачем копії квитанцій не узгоджуються з її розрахунком позовних вимог.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо оплати за проведення експертизи, оскільки у позові позивач вказує, що у період з жовтня 2018 р. по березень 2019 р. нею внесено 5 284 грн., у т.ч. 1349,72 грн. за проведення експертизи. Із наданого розрахунку позовних вимог та копій квитанцій про внесення плати не вбачається, що саме така сума 1349,72 грн. сплачена позивачем за проведення експертизи. На а.с. 8 міститься ксерокопія квитанції від 08.02.2019 р. на суму 614,35 грн., в якій зазначено вид платежу - експертиза лічильника. Ця сума визнається відповідачем, інших доказів на підтвердження внесення оплати у розмірі 1349,72 грн за проведення експертизи позивач не надала. Відповідач також визнає вартість робіт по заміні лічильника - 227,37 грн., тому рішення суду про стягнення всього 841,72 грн. за проведення експертизи та робіт по заміні лічильника є законним.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд у складі колегії суддів не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, апеляційний суд у складі колегії суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати  з розгляду  цивільних справ, -     
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 02 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 січня 2020 року.

СУДДІ:                А. І. Дорош         О. А. Лобов                 В. М. Триголов