ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3202/20 Справа № 213/1431/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Князєва Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року                                                                м.Кривий Ріг
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Бондар Я.М.,
суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.,
секретар судового засідання: Чубіна А.В.
сторони справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі – Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу представника відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича – адвоката Бута Олексія Володимировича, на рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2019 року, ухваленого суддею Князєвою Н.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, 
ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ КБ«ПриватБанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича, третя особа: Інгулецький відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 16.06.2007 ним отримано кредит у АТ КБ КБ «ПриватБанк», у вигляді встановленого кредитного ліміту, на платіжну картку після збільшення в сумі 9000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки.
Останній платіж за кредитом здійснено у 2010 році, дія картки припинена у 2010 році. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. 01.11.2017 вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути з нього на користь банку заборгованість за кредитом у розмірі 246447,80 грн. Про існування виконавчого напису позивач довідався у травні 2018 року, коли отримав постанову Інгулецького відділу державної виконавчої служби вд 02.03.2018 про звернення заборгованості на заробітну плату, яка надійшла за місцем роботи. 
Вважає, що у приватного нотаріуса відсутні підстави для вчинення виконавчого напису, оскільки відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості та умови, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Крім того, у виконавчому написі та постанові державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату неправильно зазначено його прізвище як « ОСОБА_2 ». Просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.
Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано виконавчий напис, вчинений 01 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., зареєстрований в реєстрі за № 17992, таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 576,30 грн. , з кожного.
Не погоджуючись із рішенням суду, представник відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. – адвокат Бут О.В. просить рішення суду в часині стягнення з нотаріуса судового збору скасувати. В мотивування доводів апеляційної скарги зазначає, що нотаріус не є належним відповідачем в даній справі, тому витрати позивача зі сплати судового збору не можуть бути з нього стягнуто.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом встановлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 16.06.2007 укладено кредитний договір шляхом підписання позивачем анкети-заяви (а.с. 144). 
На підставі укладеного договору позивачу було надано кредитні катки: 16.06.2007 картку № НОМЕР_1 з терміном дії до січня 2009 року; 23.01.2009 картку № НОМЕР_2 з терміном дії до червня 2012 року; 22.04.2010 картку № НОМЕР_3 з терміном дії до січня 2014 року (а.с. 165).
Представник ПАТ КБ «Приватбанк» 22 жовтня 2017 року надіслав ОСОБА_1 письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором від 16.06.2007 (а.с. 47, 53, 54, 150, 151).
23 жовтня 2017 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Швець Р.О. із заявою про вчинення виконавчого напису для стягнення з ОСОБА_1 боргу частинами за кредитним договором, а саме: 246447,80 грн з урахуванням: заборгованість за тілом кредиту – 9816,70 грн; заборгованість за відсотками – 219767,30 грн; заборгованість з пені та комісії – 4652 грн; заборгованість по штрафам (фіксована частина) – 500 грн; заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) – 11711,80 грн. Строк, за який проводиться стягнення – 3759 днів, а саме: з 16.06.2007 по 30.09.2017. Зазначено, що у зв`язку з невиконанням боржником зобов`язань за кредитним договором щодо своєчасної сплати відсотків та погашення кредиту боржнику надіслано письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором. До заяви додано: кредитний договір /копія/; засвідчена виписка з особового рахунку боржника /копія/ 2 екземпляри; вимога про усунення порушень за кредитним договором /копія/; розрахунковий документ про оплату послуг поштового зв`язку /копія/; опис вкладення в цінний лист /копія/; довіреність представника банку /копія/; паспорт представника банку /копія/ (а.с. 40, 143).
Приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Швець Р.О. 01 листопада 2017 року вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості, несплаченої в строк за кредитним договором від 16.06.2007. Строк, за який проводиться стягнення – 3759 днів, а саме: з 16.06.2007 по 30.09.2017. Сума, що підлягає стягненню, становить 246447,80 грн з урахуванням: заборгованість за тілом кредиту – 9816,70 грн; заборгованість за відсотками – 219767,30 грн; заборгованість з пені та комісії – 4652 грн; заборгованість по штрафам (фіксована частина) – 500 грн; заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) – 11711,80 грн. Витрати за вчинення виконавчого напису – 1800 грн. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі № 17992 (а.с. 7).
Постановою державного виконавця Інгулецького ВДВС від 01 лютого 2018 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 17992, виданого 01 листопада 2017 року, за заявою представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». (а.с. 113-114). Постановою державного виконавця від 02 березня 2018 року звернуто стягнення на доходи ОСОБА_1 (а.с. 8, 122-123). Із заробітної плати позивача у червні 2018 року утримано на підставі постанови державного виконавця 2506,96 грн, у липні 2018 року – 2753,98 грн, у серпні 2018 року – 3123,17 грн (а.с. 125), у вересні 2018 року – 2649,90 грн, у жовтні 2018 року – 3580,40 грн, у листопаді 2018 року – 4595,48 грн, у грудні 2018 року – 3077,21 грн (а.с. 126), у січні 2019 року – 3150,58 грн, у лютому 2019 року – 2988,43 грн, у березні 2019 року – 3404,81 грн (а.с. 127).
Відповідно до виписки з особового рахунку ОСОБА_1 станом на 16.06.2019 операції за рахунком відбувалися до 31.05.2019. Останнє користування позивачем карткою відбулося 10.03.2015 (а.с. 155-164). При цьому згідно з наданою банком інформацією термін дії картки до січня 2014 року. Операції з погашення заборгованості за період з 26.12.2018 по 30.05.2019 відбулися у зв`язку з виконавчим провадження на підставі розпоряджень державного виконавця (а.с. 128, 130, 131, 132, 134, 135, 136, 137, 138, 139).
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції дійшов висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису про стягнення з відповідача одночасно штрафів та пені такими, що суперечить положенню ст.61 Конституції, на момент вчинення виконавчого напису заборгованість позивача перед банком існувала, проте її розмір є спірним, томущо розмір заборгованості визначений поза трирічним строком позовної давності.
Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення суду першої інстанції оскаржується представником приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. – адвокатом Бутом О.В., лише в частині стягнення з нотаріуса судового збору та його процесуального статусу,як відповідача.
В іншій астині рішення суду не окаржується, тому судом апеляційної інстанції непереглядається.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Інструкції про вчинення нотаріальних дій.
Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
Положеннями частин першої та другої статті 1 Закону «Про нотаріат» визначено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).
Виходячи із аналізу вказаних норм судом касаційної інстанції зроблено висновок про те, що нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.
Отже, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги представника нотаріуса, що він не може бути відповідачем у даній категорії справ, а тому стягнуті кошти сплаченого позивачем судового збору є безпідставними. В оскаржуваній частині, щодо стягнення судового збору з нотаріуса рішення суду ухвалено без урахування вимог законодавства, тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в частині розподілу судових витрат. 
Згідно положення ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі відмови в позові - на позивача. 
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст.141 ЦПК України).
Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовною заявою та клопотаннями про забезпечення позову і витребування доказів, позивачем сплачений судовий збір в сумі 1152,60 грн., який підлягає стягненню з відповідача АТ КБ «ПриватБанк», тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні.
В іншій частині рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2019 року не оскаржується.
Керуючись ст. ст. 367, 369, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича – адвоката Бута Олексія Володимировича, задовольнити. 
Рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2019 року в частині стягнення з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір у сумі 576,30 грн. скасувати.
Змінити рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2019 року в частині розподілу судових витрат, стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір у сумі 1152,60 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повне судове рішення складено 26 лютого 2020 року.

Головуючий: 
Судді: