УХВАЛА

18 лютого 2020 року 
Київ
справа №580/3136/19
адміністративне провадження №К/9901/2522/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О., перевіривши касаційну скаргу Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Лисенка Максима Анатолійовича на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року у справі № 580/3136/19 за позовом Державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особи - Державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Лисенко Максим Анатолійович про визнання протиправними дій та скасування акту та постанови, зобов`язання закрити виконавче провадження,

УСТАНОВИВ:
Державний кадастровий реєстратор міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області ОСОБА_1 (далі - озивач) звернулася до суду із позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (далі - відповідач), третя особа - Державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Лисенко Максим Анатолійович, де просила:
визнати протиправними дії державного виконавця Лисенка Максима Анатолійовича щодо складання акта державного виконавця від 19 лютого 2019 року та винесення постанови про накладення штрафу від 19 лютого 2019 року;
скасувати акт державного виконавця від 19 лютого 2019 року;
скасувати постанову про накладення штрафу від 19 лютого 2019 року;
зобов`язати державного виконавця Лисенка Максима Анатолійовича закрити виконавче провадження ВП №54334761 у зв`язку із виконанням рішення суду.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року, залишеним без змін Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року, позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Лисенка Максима Анатолійовича про накладення штрафу від 19 лютого 2019 року ВП № 54334761. В решті позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями Державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Лисенко Максим Анатолійович звернувся до Верхового Суду із касаційною скаргою.
У поданій касаційній скарзі скаржник, з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення.
Ухвалою Верховного Суду від 30 січня 2020 року касаційну скаргу Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Лисенка Максима Анатолійовича на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року у справі № 580/3136/19 залишено без руху. Надано скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до суду доказів сплати судового збору за подання цієї касаційної скарги.
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ухвалу Верховного Суду від 30 січня 2020 року отримано скаржником - 04 лютого 2020 року. 
12 лютого 2020 року від скаржника на виконання ухвали про залишення без руху надійшло клопотання про усунення недоліків, в якому просить, враховуючи, що визначена сума судового збору, яка підлягає сплаті за подання ціє касаційної скарги є занадто обтяжливою зважаючи на майновий стан скаржника, продовжити строк для усунення недоліків терміном на 10 днів. Необхідність продовження строку на усунення неджолків обґгрунтовано тим, що скаржнику необхідний час для подання довідки із органу доходів і зборів Державної фіскальної служби України про отриманий дохід за 2018 рік на підтвердження матеріального стану та подання до суду касаційної інстанції відповідного клопотання про відстрочення, розстрочення, або звільнення скаржника від сплати судового збору.
Проаналізувавши доводи вказаного клопотання Верховний Суд виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Метою продовження процесуального строку, встановленого судом, є сприяння особі у реалізації процесуального права та/або виконанні процесуального обов`язку. Доцільність продовження процесуального строку обумовлюється рівнем ймовірності, наскільки таке продовження буде ефективним у контексті не тільки реалізації особою процесуального права та/або виконанні процесуального обов`язку, а й правової визначеності учасників матеріально-правових відносин, спір між якими вирішується із застосуванням процесуальних засобів. Обґрунтовуючи клопотання про продовження процесуального строку, встановленого для усунення недоліку касаційної скарги, скаржник посилається на неможливість сплатити судовий збір у зв`язку з відсутністю коштів.
За приписами частини 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
При цьому, відповідно до частин 1, 2 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.
Скаржник, маючи однаковий обсяг процесуальних прав і обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діє як суб`єкт владних повноважень, а тому незадовільний майновий стан такого суб`єкта не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати .
Враховуючи наведене та беручи до уваги суб`єктний склад учасників цієї справи, а також предмет спору, заявник касаційної скарги не є суб`єктом, на якого в даному випадку розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.
Таким чином, підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору відсутні, а отже відповідно і відсутні підстави для продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги, який необхідний скаржнику з метою надання Суду зазначеного клопотання та доказів на підтвердження його незадовільного майнового стану.
За наведених обставин, є всі підстави вважати, що встановлений судом строк для усунення недоліків касаційної скарги закінчився, а скаржником виявлені недоліки касаційної скарги не усунуто. 
За наслідками не виконання ухвали про залишення касаційної скарги без руху, відповідно до частини 2 статті 332 КАС України передбачено, що до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Виходячи з положень зазначеної вище норми та пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя повертає касаційну скаргу заявникові, якщо він не усунув недоліки скарги, яка залишена без руху.
Відповідно до частина 7 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.
На підставі викладеного, керуючись пунктом 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-IX та частиною 4 статті 330, статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:
Відмовити в клопотанні Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Лисенка Максима Анатолійовича про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги.
Касаційну скаргу Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Лисенка Максима Анатолійовича на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року у справі № 580/3136/19 за позовом Державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особи - Державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Лисенко Максим Анатолійович про визнання протиправними дій та скасування акту та постанови, зобов`язання закрити виконавче провадження - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

...........................

Л.О. Єресько
Суддя Верховного Суду