Ухвала
Іменем України 
10 лютого 2020 року 
м. Київ
 
справа № 533/88/19
провадження № 51- 640 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від                  16 січня 2020 року,
встановив:
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 16 січня 2020 року обвинуваченому                  ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08 жовтня 2019 року.
Захисник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказане судове рішення, у якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, одночасно порушує питання про зупинення виконання вироку суду першої інстанції 
Перевіривши долучену до скарги копію ухвали апеляційного суду, обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити враховуючи наступне.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України                   (далі – КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга може бути подана на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру – протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.
Як убачається з ухвали апеляційного суду, обвинувачений ОСОБА_5 пропуск строку на апеляційне оскарження вироку Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08 жовтня 2019 року мотивував тим, що не отримував копію вищевказаного вироку, тому з апеляційною скаргою звернувся лише 28 грудня 2019 року. Інших поважних причин, які б унеможливлювали його подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк, ОСОБА_5 не навів.
Враховуючи викладене, ухвалою апеляційного суду від 16 січня 2020 року встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_5 скарга подана із пропущенням встановленого законом строку, а доводи клопотання про поновлення такого строку визнано неповажними. Такі висновки обґрунтував тим, що обвинувачений ОСОБА_5 був присутній у суді першої інстанції під час оголошення оскаржуваного вироку, копію якого отримав після проголошення, згідно його особистої розписки від 08 жовтня 2019 року, що міститься в матеріалах кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд, повертаючи апеляційну скаргу обвинуваченому ОСОБА_5 у зв`язку з пропущенням строку на апеляційне оскарження, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 слід відмовити.
Враховуючи вищезазначене, розгляд клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про зупинення виконання вироку Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08 жовтня 2019 року є передчасним.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 16 січня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                                 ОСОБА_2                                      ОСОБА_3