УХВАЛА

10 січня 2020 року 
Київ
справа №480/959/19
адміністративне провадження №К/9901/842/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Калашнікової О.В.,
суддів: Білак М.В.,  Губської  О.А., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Сумській області про стягнення середнього заробітку, грошової компенсації та одноразової грошової допомоги,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Сумській області, в якому просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі у розмірі 158302,30 грн., грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 33326,80 грн. та одноразову грошову допомогу розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби у сумі 20039,00 грн. 
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року, позов задоволено частково. 
Стягнуто з Головного управління ДФС у Сумській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі у розмірі 158302 (сто п`ятдесят вісім тисяч триста дві) грн., грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 33326 (тридцять три тисячі триста двадцять шість) грн. 80 коп., та одноразову грошову допомогу розмірі 10019 (десять тисяч дев`ятнадцять) грн. 50 коп.
Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій відповідач звернувся з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції.
У поданій касаційній скарзі відповідач, з посиланням на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням відповідає стаття 14 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VII " Про судоустрій і статус суддів ".
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: 
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; 
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; 
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; 
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Предметом розгляду даної справи є стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу оперативних заходів управління внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Сумській області. 
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Посада публічної служби позивача не відноситься до переліку службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище в розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції».
У відповідності до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління ДФС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Сумській області про стягнення середнього заробітку, грошової компенсації та одноразової грошової допомоги.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова
М.В. Білак 
 О.А. Губська ,
Судді Верховного Суду