Постанова
Іменем України
 
29 січня 2020 року 
м. Київ
справа № 2-1146/09
провадження № 61-11399св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого (судді-доповідача)  - Петрова Є. В.
суддів: Грушицького А. І., Калараша А. А., Литвиненко І. В., Мартєва С. Ю.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «БудІнвест Холдінг»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Керуючого санацією арбітражного керуючого Тарасенка Тараса Петровича в інтересах Закритого акціонерного товариства «Молодіжний житловий комплекс «Академмістечко» на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 травня 2019 року у складі судді: Слюсар Т. А.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «БК БудІнвест Холдинг» в якому просив визнати за ним майнове право на частку в об`єкті незавершеного будівництва у вигляді двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , згідно з додатком № 1 від 10 квітня 2007 року та додатком № 2 від 01 грудня 2008 року до договору № НП (2)-Д/10 інвестування будівництва від 12 квітня 2005 року та визнати за ним право на отримання в натурі вказаного об`єкта нерухомості.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 12 квітня 2005 року між ним та ТОВ «Будівельна компанія «БудІнвест Холдінг» було укладено договір № НП (2)-Д/10 інвестування будівництва з додатками до вказаного договору від 10 квітня           2007 року і від 01 грудня 2008 року, предметом якого була двокімнатна квартира АДРЕСА_1 , він у повному обсязі виконав свої зобов'язання згідно вказаного договору і додатків до нього та повністю вніс кошти на будівництво об`єкта інвестування в загальній сумі з урахуванням ПДВ - 261 396 грн., але житловий будинок АДРЕСА_1 на час подання позову до суду в експлуатацію не зданий, знаходиться на стадії незавершеного будівництва, а будівельні роботи на вказаному об`єкті призупинені, що порушує його права як інвестора щодо строків здачі та введення в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку в порушення умов інвестиційного договору, у зв`язку з викладеним просив позов задовольнити.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10 лютого 2009 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 майнове право власності на частку в об`єкті незавершеного будівництва у вигляді двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , згідно договору № НП (2)-Д/10 інвестування будівництва від 12 квітня 2005 року, укладеного між ТОВ «Будівельна компанія «Будінвест Холдінг» і ОСОБА_1 та додатками до цього договору від 10 квітня 2007 року і від 01 грудня 2008 року. Визнано за ОСОБА_1 право на отримання в натурі двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , згідно договору № НП (2)-Д/10 інвестування будівництва від 12 квітня 2005 року, укладеного між ТОВ «Будівельна компанія «Будінвест Холдінг» і ОСОБА_1 та додатками до цього договору від 10 квітня 2007 року і від 01 грудня 2008 року.
Рішення мотивовано тим, що позивач виконав всі умови інвестиційного договору, у зв`язку з чим набув право власності на новостворене майно, але відповідач ТОВ «БК «БудІнвест Холдінг» не виконав умов інвестиційного договору, порушив строки здачі в експлуатацію об`єкта інвестування, чим порушив інвестиційні, майнові та житлові права позивача.
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 травня 2019 року апеляційну скаргу керуючого санацією арбітражного керуючого Тарасенка Т. П. в інтересах ЗАТ «МЖК «Академмістечко» повернуто скаржнику.
Постановляючи оскаржувану ухвалу суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції не порушені права, інтереси та обов`язки ЗАТ «МЖК «Академмістечко», тому відсутні підстави для прийняття апеляційної скарги.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі керуючий санацією арбітражного керуючого Тарасенко Т. П. в інтересах ЗАТ «МЖК «Академмістечко», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 червня 2019 року вказану справу призначено судді-доповідачеві                Петрову Є. В.
Ухвалою Верховного Суду від 05 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.
Ухвалою Верховного Суду від 23 січня 2020 року справу призначено до розгляду.
Аргументи учасників справи 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
У касаційній скарзі керуючий санацією арбітражного керуючого Тарасенко Т. П. в інтересах ЗАТ «МЖК «Академмістечко»зазначає, що суд апеляційної інстанції дійшов безпідставного висновку про відсутність доказів наявності у скаржника права власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки ЗАТ «МЖК «Академмістечко» є орендарем двох земельних ділянок, наданих товариству в 2006 році згідно рішення Київської міської ради для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.
В 2017 році договори оренди вищезазначених земельних ділянок були продовжені на 5 років. Належним чином завірені копії договорів про продовження оренди земельних ділянок було надано до суду.
Також суд апеляційної інстанції посилався на недоведеність скаржником порушення його прав, інтересів та обов`язків, однак скаржником було надано достатньо доказів на спростування вказаного, зокрема ухвала Господарського суду м. Києва від 03 квітня 2017 року, якою були затверджені зміни до плану санації, копії договорів про поновлення договорів оренди земельних ділянок, з яких вбачається, що зазначені земельні ділянки надані саме ЗАТ «МЖК «Академмістечко» для завершення будівництва, подальшої експлуатації та обслуговування житлового комплексу, копія договору про будівництво багатоквартирного житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого ТОВ «УКРБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ» та ЗАТ «МЖК «Академмістечко» зобов`язуються завершити будівництво об`єкта згідно з проектно-кошторисною документацією за вказаною адресою.
Також суд апеляційної інстанції безпідставно зазначив, що скаржником не було надано доказів того, що ЗАТ «МЖК «Академмістечко» є правонаступником відповідача ТОВ «БК «БудІнвест Холдінг», однак ЗАТ «МЖК «Академмістечко» не є правонаступником ТОВ «БК «БудІнвест Холдінг».
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення суду апеляційної інстанцій не відповідає вказаним вимогам закону.
Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваного судового рішення, обговоривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Зазначеним вимогам закону рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.
Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).
У справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».
Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Звертаючись до апеляційного суду із апеляційною скаргою керуючий санацією арбітражного керуючого Тарасенко Т. П. в інтересах ЗАТ «МЖК «Академмістечко», посилався на те, що оскаржуваним рішенням порушуються права, інтереси та обов`язки ЗАТ «МЖК «Академмістечко».
Згідно частини першої статті 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
Системний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу після спливу річного строку з дня складання повного тексту судового рішення. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.
Згідно із частиною п`ятою статті 357 ЦПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо: апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено; до постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження особа, яка подала скаргу, подала заяву про її відкликання; скаргу подано в інший спосіб, ніж до суду апеляційної інстанції; скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
Тобто апеляційному суду необхідно було відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою керуючого санацією арбітражного керуючого Тарасенко Т. П. в інтересах ЗАТ «МЖК «Академмістечко», а у разі з`ясування, що судовим рішенням питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки не вирішувалося, закрити апеляційне провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.
Повертаючи апеляційну скаргу скаржнику, апеляційний суд наведеного не врахував, неправильно застосував положення статей 352, 357 ЦПК України, а тому оскаржувана ухвала не може вважатися законною та обґрунтованою.
При цьому апеляційний суд зробив передчасний висновок про те, що оскаржуваним рішенням місцевого суду не порушено права ЗАТ «МЖК «Академмістечко», фактично надав оцінку доводам апеляційної скарги по суті, що можливо лише в межах відкритого апеляційного провадження, з дослідженням усіх обставин справи та оцінкою доказів на підтвердження чи спростування доводів ЗАТ «МЖК «Академмістечко» про порушення його прав оскаржуваним судовим рішенням.
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає доводи касаційної скарги обґрунтованими та достатніми для скасування ухвали апеляційного суду, яка перешкоджає провадженню у справі.
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Відповідно до частини четвертої статті 406 ЦПК України, у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції для продовження розгляду справи, а саме для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
Частиною шостою статті 411 ЦПК Українивстановлено, що підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
Ураховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали апеляційного суду з направленням справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 400, 406, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Керуючого санацією арбітражного керуючого Тарасенка Тараса Петровича в інтересах Закритого акціонерного товариства «Молодіжний житловий комплекс «Академмістечко» задовольнити.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 03 травня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                               Є. В. Петров
 
Судді:                                                                                                           А. І. Грушицький
 
                                                                                                                      А. А. Калараш
 
                                                                                                                      І. В. Литвиненко
 
                                                                                                                      С. Ю. Мартєв