ПОСТАНОВА
Іменем України

20 лютого 2020 року 
м. Київ
справа №640/22314/18
адміністративне провадження №К/9901/26209/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача          Саприкіної  І.  В., 
суддів                    Кравчука  В.  М., Стародуба  О.  П.
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва (суддя Добрівська  Н.  А.) від 11  липня 2019  року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду (головуючий суддя Ганечко  О.  М., судді: Василенко  Я.  М., Шурко  О.  І.) від 04   вересня 2019 року у справі за позовом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
У грудні 2018 року Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , у якому просив:
- зобов`язати відповідача знести самочинно збудовану будівлю невизначеного призначення на АДРЕСА_2.
Окружний адміністративний суд м. Києва ухвалою від 11 липня 2019  року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04  вересня 2019  року, закрив провадження у справі відповідно до п.  4 ч.  1 ст.  238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки є така, що набрала законної сили, ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (справа №  826/12720/17).
Не погоджуючись з такими рішеннями судів попередніх інстанцій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, позивач звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 11  липня 2019  року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04   вересня 2019 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
02 жовтня 2019 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду відкрив касаційне провадження у цій справі, а ухвалою від 19 лютого 2020 року призначив її до розгляду.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Закриваючи провадження в цій справі, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що 24 липня 2017 року Окружним адміністративним судом м. Києва в адміністративній справі №  826/12720/17 за позовом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до ОСОБА_1 про зобов`язання знести самочинно збудовану будівлю на АДРЕСА_2 , постановлено ухвалу про закриття провадження у справі з підстав, наведених у п. 2 ч. 1 ст. 157 КАС України (в редакції до 15 грудня 2017  року). Вказана ухвала суду набрала законної сили 22  грудня 2017 року.
Колегія суддів погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій з огляду на таке.
За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.
Зазначена обставина, встановлена після відкриття провадження у справі є підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.
Як убачається з матеріалів справи та вірно встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, у жовтні 2017 року Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до Окружного адміністративного суду м.  Києва з позовом до ОСОБА_1 , у якому просив зобов`язати відповідача знести самочинно збудовану будівлю на АДРЕСА_2 (справа №  826/12720/17).
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 листопада 2017 року провадження у цій справі закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 157 КАС України (в редакції до 15 грудня 2017 року), у зв`язку з відмовою позивача від адміністративного позову, і така відмова прийнята судом. Крім того, суд роз`яснив позивачу, що повторне звернення з тією самою заявою не допускається. Вказана ухвала суду набрала законної сили 22 грудня 2017 року.
Таким чином, колегія суддів вважає вірними твердження судів першої та апеляційної інстанцій про недопустимість повторного звернення із вимогами, щодо яких є така, що набрала законної сили, ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, зважаючи на п. 9 ч.  2 ст. 129 Конституції України, як основної засади судочинства - обов`язковість судового рішення та необхідність дотримання принципу правової визначеності.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 листопада 2017 року в справі №  826/12720/17 набрала законної сили, не скасована судами апеляційної/касаційної інстанцій, з огляду на що підлягає виконанню та не дозволяє суду, в силу положень п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України та п. 4 ч.  1 ст.  238 КАС України, за наявності судового рішення про закриття провадження у справі продовжувати розгляд нового позову, поданого за тих саме умов (однакові учасники справи, предмет та підстави позову).
Обґрунтовуючи свою позицію, Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) посилається на зміну (невизначеність) судової практики в питанні віднесення даного спору до адміністративного/цивільного судочинства, а також на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13  грудня 2018 року у справі №  757/72164/17-ц, яка за твердженням позивача, засвідчує неможливість розгляду даного спору в порядку іншого провадження, крім адміністративного.
Колегія суддів вважає такі доводи скаржника безпідставними, оскільки вказані обставини мають значення лише для справи №  826/12720/17 у контексті можливості оскарження первинної ухвали про закриття провадження у справі. При цьому, вимоги КАС України щодо підстави для закриття провадження у справі, як наявність таких, що набрали законної сили, постанови чи ухвали суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, не допускають множинного трактування та певних виключень за певних обставин, а тому посилання позивача на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13  грудня 2018  року у справі №  757/72164/17-ц не може слугувати підставою для повторного звернення до адміністративного суду за наявності нескасованої судами вищих інстанцій ухвали про закриття провадження у адміністративній справі.
Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що не можна посилатися на обставини невизначення юрисдикції цього спору, оскільки провадження у справі №  826/12720/17 було закрито за інших обставин, а саме: у зв`язку з відмовою позивача від адміністративного позову, а тому на таке обґрунтування юрисдикція даного спору не впливає.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що станом на день звернення до суду із позовом у справі №  826/22314/18 було таке, що набрало законної сили, судове рішення у справі між тими ж самими сторонами, про той саме предмет і з тих самих підстав, що, в свою чергу, є обов`язковою підставою для закриття провадження у справі, згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України та п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.
З огляду на викладене Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду знаходить, що ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 11  липня 2019  року та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 04   вересня 2019 року є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди першої та апеляційної інстанцій, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір при дотриманні норм процесуального права, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.
Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення судів попередніх інстанцій, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.
Керуючись ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишити без задоволення, ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 11  липня 2019  року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04  вересня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                І.  В.  Саприкіна
Судді:                                                                                                    В.  М.  Кравчук
                                                                                                    О.  П.  Стародуб