Постанова
Іменем України
20 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 686/8625/17
провадження № 61-43450св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В.,                      Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Олешинська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду Хмельницької області від 02 серпня 2018 року у складі колегії суддів: Костенка А. М., Грох Л. М., Ярмолюка О. І.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2017 року ОСОБА_1  звернулась до суду з позовом до Олешинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області та ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування рішень.
Позовна заява мотивована тим, що згідно договору дарування від 23 липня             2004 року вона є власником житлового будинку  АДРЕСА_1 . З  ОСОБА_2 у них склались неприязні стосунки, оскільки відповідач не визнав її права власності на житловий будинок. Оскаржував договір дарування у судах. А також чинив перешкоди у користуванні будинком, руйнував його. Крім того, зазначала, що неправомірні дії  ОСОБА_2 весь час підтримували посадові особи сільської ради с. Олешин Хмельницького району Хмельницької області, які не реагували на її звернення за захистом.
Вказувала, що звернулася із заявою до Олешинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою. Рішенням сесії Олешинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 27 січня 2015 року їй надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, що знаходиться у    АДРЕСА_1 у розмірі 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. При цьому, у жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до сільської ради із заявою про виділення йому землі із комунальної власності. Рішенням сесії Олешинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 09 жовтня 2015 року № 37  ОСОБА_2 було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі розміром 0,1500 га, що знаходиться у с. Олешин Хмельницького району Хмельницької області. Однак, у вказаному рішенні не вказано адресу місця знаходження земельної ділянки. В подальшому посадові особи сільської ради в змові з відповідачем прийняли рішення від 29 липня                  2016 року № 5, яким затвердили технічну документацію із землеустрою і передали  ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1200 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться у с. Олешин Хмельницького району Хмельницької області, але не вказали за якою адресою. Фактично відповідачу було передано не вільну земельну ділянку, а ділянку, що знаходиться біля її будинку та на якій знаходиться сад з плодовими деревами і кущами. Саме вказана земельна ділянка була виділена їй рішенням цієї ж сільської ради.
Ураховуючи викладене,  ОСОБА_1  просила суд визнати незаконним і скасувати указані рішення сесій Олешинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 09 жовтня 2015 року № 37 та рішення                        від 29 липня 2016 року № 5 року в частині надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та передачі у власність земельної ділянки у розмірі 0,1200 га ОСОБА_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області                               від 03 березня 2018 року у складі судді Карплюка О. І. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано суду доказів, які б вказували на накладення спірної земельної ділянки, переданої у власність ОСОБА_2 , на земельну ділянку, яка знаходиться в користуванні ОСОБА_1 . Натомість, відповідно до плану меж земельної ділянки позивача, виготовленого Хмельницьким міськрайонним виробничим відділом Хмельницької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», вона межує із землями ОСОБА_3 (А-Б), комунальної власності (Б-В), ОСОБА_4 (В-Г) та загального користування ( Г-А ). При цьому суд першої інстанції послався на те, що відповідно до вимог частини другої статті 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 02 серпня 2018 року апеляційну скаргу           ОСОБА_6  задоволено частково. Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 березня                       2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення    позову ОСОБА_1 . Визнано незаконним та скасовано рішення ІХ сесії                   VIІ скликання Олешинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 29 липня 2016 року № 5 про затвердження  ОСОБА_2 технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості за рахунок земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Олешинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області та передачу у власність                                       ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 0,12 га за рахунок земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Олешинська сільська рада, с. Олешин Хмельницького району Хмельницької області з кадастровим номером 6825085100:01:001:1700. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що оскільки земельна ділянка у с. Олешин Хмельницького району Хмельницької області з кадастровим номером 6825085100:01:001:1700 на період проведення процедури передачі її у власність ОСОБА_2 не була вільною, тому що її більша частина у розмірі 0,1047 га перебувала у користуванні позивача ОСОБА_1 , то Олешинська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, приймаючи рішення про передачу указаної земельної ділянки у власність ОСОБА_2 , діяла з порушенням вимог частини п`ятої статті 116 ЗК України.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що рішення ІХ сесії VIІ скликання Олешинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 29 липня 2016 року № 5 про передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 0,12 га, за рахунок земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Олешинська сільська рада, с. Олешин Хмельницького району Хмельницької області, без зазначення вулиці та відповідного номера з кадастровим номером 6825085100:01:001:1700 прийнято з порушенням норм ЗК України, в свою чергу порушує права позивача на отримання земельної ділянки, що перебуває у її користуванні, тому указане рішення є незаконним та підлягає скасуванню.
З рішення ХXIV сесії VI скликання Олешинської сільської ради Олешинська Хмельницького району Хмельницької області від 22 березня 2013 року № 24 про надання ОСОБА_1 відповідно до статей 116, 118 ЗК України дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості, що знаходиться в її користуванні, орієнтовною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд по в  АДРЕСА_1 , позивачу було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості для набуття права власності на указану земельну ділянку як особі, в користування якої перебуває ця земельна площею, тобто сільська рада своїм рішення визнала факт, що саме вказана земельна ділянка за указаною адресою з відповідною площею 0,25 га і цільовим призначенням перебуває у користуванні позивача.
Будь-яких рішень щодо припинення права користування вказаною земельною ділянкою позивача Олешинська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області не приймала, судові рішення з цього приводу теж не ухвалювались, отже ОСОБА_1 мала і має право на безстрокове користування земельною ділянкою за указаною адресою площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку.
ОСОБА_2 рішенням ІХ сесії VIІ скликання Олешинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 29 липня 2016 року № 5 було передано у власність земельну ділянку, площею 0,12 га, у с. Олешин Хмельницького району Хмельницької області без зазначенням вулиця та відповідного номера з кадастровим номером 6825085100:01:001:1700, яка накладається на земельну ділянку за указаною адресою площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що перебуває у користуванні позивача і яку остання має намір отримати у власність, однак, не може цього зробити внаслідок такого накладення.
Розмір накладення земельної ділянки, яка передана у власність відповідача, на земельну ділянку, яка перебуває в користуванні позивача за указаною адресою складає 0,1047 га, внаслідок чого площа земельної ділянки позивача за цією адресою з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку зменшилась до 0,1453 га.
На вказані обставини справи суд першої інстанції уваги не звернув, безпідставно відмовив в позові за недоведеністю.
У задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення ХXХХI сесії VI скликання Олешинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 09 жовтня 2015 року № 37 про надання  ОСОБА_2 дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості, що знаходиться в його користуванні, орієнтовною площею 0,15 га із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою Олешинська сільська рада, с. Олешин Хмельницького району Хмельницької області обґрунтовано відмовив.
ОСОБА_2 відповідно до вимог земельного законодавства має право на отримання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності. У вищевказаному рішення не вказано, що земельна ділянка, на виготовлення землевпорядної документації, на яку надано відповідачу дозвіл з метою передачі земельної ділянки останньому у власність, знаходиться                            по АДРЕСА_1 . У вказаному рішенні взагалі не зазначена адреса земельної ділянки. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи
 
У касаційній скарзі, поданій у серпні 2018 року до Верховного Суду,                       ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просив скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що постанова суду апеляційної інстанцій є незаконною, необґрунтованою й такою, що прийнята з неправильним застосуванням норм чинного законодавства. Посилався на те, що суд апеляційної інстанції помилково прийняв до уваги доводи позивача про те, що спірна земельна ділянка не була вільною й вона накладається на земельну ділянку позивача. Вважав, що для встановлення обставин про накладання спірної земельної ділянки на ділянку позивача необхідно проводити земельно-технічну експертизу для встановлення розмірів і конфігурації та площу зміщення чи накладення земельної ділянки, та необхідно, щоб земельна ділянка позивача була сформована.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 07 вересня 2018 року було відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано з Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області указану цивільну справу.
 
У листопаді 2018 року справу надійшла до Верховного Суду.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У листопаді 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від ОСОБА_1 , у якому заявник посилалась на те, що постанова суду апеляційної інстанції є законною та обґрунтованою. Матеріалами цивільної справи підтверджується факт накладення спірної земельної ділянки, переданої у власність ОСОБА_2 , на земельну ділянку, яка знаходиться у її користуванні. 
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 23 липня 2004 року є власником житлового будинку, що знаходиться по в    АДРЕСА_1 .
Відповідно до виписок з господарської книги Олешинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області станом на 2012 рік                           по в АДРЕСА_1 знаходиться земельна ділянка, площею 0,02 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства 0,94 га.
У лютому 2012 року ОСОБА_1 звернулась до Олешинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, орієнтовною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд за адресою: в АДРЕСА_1 .
Рішенням ХXIV сесії VI скликання Олешинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 22 березня 2013 року № 24 відповідно до         статей 116, 118 ЗК України ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості, що знаходиться в користуванні позивача, орієнтовною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд за адресою: в АДРЕСА_1 , а іншу частину земельної ділянки площею 0,14 га, яка рахується за даним господарством відповідно до господарської книги залишити за ОСОБА_2 . Отже, цим рішенням ОСОБА_1 було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості на підставі статті 118 ЗК України для набуття права власності на указану земельну ділянку як особі, в користування якої перебуває ця земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, тобто вказана земельна ділянка перебуває у користуванні позивача.
У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Олешинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, орієнтовною площею 0,12 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Олешинська сільська рада, с. Олешин Хмельницького району Хмельницької області.
Рішенням ХXХХI сесії VI скликання Олешинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 09 жовтня 2015 року № 37 відповідно до                     статей 116, 118 ЗК України ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості, що знаходиться у користуванні відповідача, орієнтовною площею 0,15 га із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою Олешинська сільська рада, с. Олешин Хмельницького району Хмельницької області, без зазначення вулиці та відповідного номера.
Рішенням ІХ сесії VIІ скликання Олешинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 29 липня 2016 року № 5 відповідно до                   статей 116, 118 ЗК України ОСОБА_2 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості за рахунок земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства та передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 0,12 га, за рахунок земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою Олешинська сільська рада, с. Олешин Хмельницького району Хмельницької області, без зазначення вулиці та відповідного номера з кадастровим номером 6825085100:01:001:1700.
У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Хмельницької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» із заявою щодо виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд 
по в    АДРЕСА_1 . За цією заявою вказане підприємство почало виготовляти технічну документацію, однак така документація виготовлена не була з тих причин, що Олешинська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області не погоджує межі земельної ділянки.
При цьому під час підготовки зазначеної технічної документації працівником землевпорядної організації було виконано кадастрову зйомку земельної ділянки ОСОБА_1 , відповідно до якої частина указаної земельної ділянки площею 0,1047 га приватизована та передана ОСОБА_2 у межах земельної ділянки, площею 0,12 га, яка була передано у власність ОСОБА_2 рішенням Олешинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області за рахунок земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером 6825085100:01:001:1700 накладається на земельну ділянку по в АДРЕСА_1 , площею 0,25 га, яка перебуває у користування позивача та для передачі якої у власність позивача останній сільською радою було надано дозвіл на виготовлення землевпорядної документації.
Таким чином, ОСОБА_2 передано у власність частину земельної ділянки по  в АДРЕСА_1 площею 0,1047 га, із земельної ділянки, яка перебуває у користування ОСОБА_1 , площею 0,25 га, у зв`язку з чим площа земельної ділянки позивача за указаною адресою з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку зменшилась до 0,1453 га.
2.      Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Касаційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з таких підстав.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Статтею 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється поряд з іншими способами шляхом застосування інших, передбачених законом, способів.
Відповідно до статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
Статтею 121 ЗК Українипередбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 га, в селищах - не більше 0,15 га, в містах - не більше 0,10 га.
Розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв`язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим).
Згідно зі статтею 118 ЗК Українигромадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
Статтями 50, 55 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки. А в разі якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельних ділянок державної чи комунальної власності у власність така технічна документація розробляється на підставі дозволу, наданого органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України (у випадках, передбачених законом).
Суд апеляційної інстанції на підставі досліджених доказів, яким судом була надана належна правова оцінка, дійшов обґрунтованого висновку про те, що Олешинська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, приймаючи рішення про передачу указаної земельної ділянки у власність      ОСОБА_2 , яка не була вільною, тому що її більша частина у розмірі 0,1047 га перебувала у користуванні ОСОБА_1 , діяла з порушенням вимог частини п`ятої статті 116 ЗК України, без припинення землекористування позивача, незважаючи на встановлений під час підготовки технічної документації та кадастрової зйомки факт, що саме вказана земельна ділянка з відповідною площею 0,25 га і цільовим призначенням перебуває у користуванні позивача.
 
Посилання касаційної скарги на те, що для встановлення обставин про накладання спірної земельної ділянки на ділянку позивача необхідно проводити  земельно-технічну експертизу для встановлення розмірів і конфігурації та площу зміщення чи накладення земельної ділянки, та необхідно, щоб земельна ділянка позивача була сформована, були предметом розгляду судом апеляційної інстанції, яким надана належна правова оцінка, та не спростовують висновків суду про те, що факт накладення спірної земельної ділянки на земельну ділянку позивача встановлений кадастровою зйомкою і не спростований відповідачем, та не спростовують висновків суду апеляційної інстанції про те, що оспореним рішенням сільської ради було передано відповідачу частину земельної ділянки позивача з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування її житлового будинку та господарських споруд, яку вона має право отримати у власність відповідно до рішення ХXIV сесії VI скликання Олешинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 22 березня 2013 року № 24 відповідно до статей 116, 118 ЗК України, яким надано ОСОБА_1 дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості, що знаходиться у користуванні позивача, орієнтовною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд за адресою: в АДРЕСА_1 , а іншу частину земельної ділянки площею 0,14 га, яка рахується за указаним господарством відповідно до господарської книги, залишити за ОСОБА_2 , та яке було прийнято сільською радою значно раніше оспореного рішення Олешинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про передачу спірної земельної ділянки ОСОБА_2 , прийнятого 29 липня 2016 року.
 
Інші доводи касаційної скарги не впливають на правильність прийнятого рішення та не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальних частині судового рішення.
 
При вирішенні справи суд апеляційної інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, правильно застосували закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
 
Постанову Апеляційного суду Хмельницької області від 02 серпня 2018 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           С. Ф. Хопта
 
                                                                                                                Є. В. Синельников
 
                                                                                                                В. В. Шипович