Номер провадження: 22-ц/813/1598/20 
Номер справи місцевого суду: 493/750/19
Головуючий у першій інстанції Мясківська І. М.
Доповідач Драгомерецький М. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 

головуючого: Драгомерецького М.М. (суддя-доповідач),
суддів:         Громіка Р.Д.,
Черевка П.М., 

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу заапеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Балтського районного суду Одеської області від 19 листопада 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, -
В С Т А Н О В И В:

25 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до  ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів.
Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 03 квітня 2014 року Балтським районним судом Одеської області ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 19 лютого 2014 року до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
22 листопада 2018 року рішенням Балтського районного суду Одеської області змінено розмір аліментів на 1/4 частину всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Станом на 01 січня 2019 року у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів, яка складає 20 226,50 гривень (за період часу з 01.02.2014р. до 01.10.2019р.), яку ОСОБА_1 просить стягнути на її користь з відповідача ОСОБА_2 ..
Також позивач посилаючись на своє право стягнення неустойки (пені) за прострочення зі сплати аліментів за останні 3 роки, яка складає 58 812,48 гривень, просила суд стягнути з відповідача суму неустойки (пені) в розмірі 20 226,50 гривень, що дорівнює сумі заборгованості зі сплати аліментів.
Справу розглянуто за відсутністю сторін.
Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 19 листопада 2019 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 6 143,25 грн. за період з 19 лютого 2014 року по 31 грудня 2019 року включно.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 768,40 гривень.
У іншій частині позовних вимог - відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції частково, змінивши рішення суду щодо розміру пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів зазначивши суму стягнення 20 226,50 гривень за період з 01 січня 2016 року по 01 січня 2019 року, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України. 
Згідно  ч. 1  ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлене 20 лютого 2020 року. 
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.
У частинах 1 та 2 статті 367 ЦПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
За змістом статей 15, 16 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в частині 2 статті 16 ЦК України.
У статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Раду Української PCP від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набрала чинності для України з 27 вересня 1991 року, закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 названої Конвенції, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.
Статтею 51 Конституції України проголошено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Тобто, держава визнає захист прав і свобод дитини одним з пріоритетів своєї політики та гарантує дитині рівень життя, необхідний для гармонійного розвитку.
У частині  8 статті 7 СК України зазначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).
Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.
Згідно частини 2 статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
За змістом частин  1, 2 статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Частиною 1 статті 196 СК України передбачено, що, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
При цьому за змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Неустойка (пеня) – це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання – сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
У пункті 22 постанови Пленуму «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року Верховний Суд України роз`яснив, що, передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. 
Судом першої інстанції встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №220 від 18 вересня 2009 року, що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження дитини від 28 березня 2017 року, виданого Балтським  районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень від 06 грудня 2018 року (а. с. 6 – 8).
Син позивачки ОСОБА_6 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а. с.  9) 
Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 03 квітня 2014 року по справі №493/521/14-ц, що набрало законної сили 30.04.2014р., стягнуто аліменти з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 , не працюючого, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 300,00 грн. щомісячно, починаючи з 19 грудня 2014 року до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду першої інстанції звернуто до примусового виконання на підставі виконавчого листа Балтського районного суду Одеської області, виданого 22 травня 2014 року (а. с. 10).
Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 22 листопада 2018 року по справі №493/1921/18 змінено спосіб та розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 рішенням Балтського районного суду Одеської області від 03 квітня 2014 року, та визначено новий спосіб стягнення аліментів. Суд стягнув аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 11)
Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 22 січня 2019 року, складеного заступником начальника Балтського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області Мушар П.Д., при примусовому виконанні виконавчого листа №2/493/187/14 від 22 травня 2014 року, встановлений розмір заборгованості боржника ОСОБА_2 станом на 01.01.2019р. у загальному розмірі 20 226,50 грн., початок виникнення заборгованості припав на лютий 2014 року, та складає за 2014 рік – 3 097, 00 грн., за 2015 рік 3 600,00 грн., за 2016 рік – 3 600,00 грн., за 2017 рік – 3 600,00 грн. та за 2018 рік 6 329,50 грн. (а. с. 12).
Таким чином, відповідач взагалі аліменти на утримання свого сина не сплачував, жодних належних та допустимих доказів того, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не з його вини суду не наддав.
Виходячи з формули розрахунку, визначеної у висновку Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц (провадження №14-37цс18), суд першої інстанції визначив, що за:
лютий 2014 року: нарахована сума аліментів 97,00 грн.; пеня (1%) – 0, 97 грн. х        10 днів = 9,7 грн. - сума неустойки (пені);
березень 2014 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 31 день = 93,00 грн. - сума неустойки (пені);
квітень 2014 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 30 днів = 90,00 грн. - сума неустойки (пені);
травень 2014 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 31 день = 93,00 грн. - сума неустойки (пені);
червень 2014 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 30 днів = 90,00 грн. - сума неустойки (пені);
липень 2014 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 31 день = 93,00 грн. - сума неустойки (пені);
серпень 2014 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 31 день = 93,00 грн. - сума неустойки (пені);
вересень 2014 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 30 днів = 90,00 грн. - сума неустойки (пені);
жовтень 2014 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 31 день = 93,00 грн. - сума неустойки (пені);
листопад 2014 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 30 днів = 90,00 грн. - сума неустойки (пені);
грудень 2014 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 31 день = 93,00 грн. - сума неустойки (пені);
січень 2015 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х  31 день = 93,00 грн. - сума неустойки (пені);
лютий 2015 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 28 днів = 84,00 грн. - сума неустойки (пені);
березень 2015 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 31 день = 93,00 грн. - сума неустойки (пені);
квітень 2015 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 30 днів = 90,00 грн. - сума неустойки (пені);
травень 2015 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 31 день = 93,00 грн. - сума неустойки (пені);
червень 2015 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 30 днів = 90,00 грн. - сума неустойки (пені);
липень 2015 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 31 день = 93,00 грн. - сума неустойки (пені);
серпень 2015 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 31 день = 93,00 грн. - сума неустойки (пені);
вересень 2015 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 30 днів = 90,00 грн. - сума неустойки (пені);
жовтень 2015 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 31 день = 93,00 грн. - сума неустойки (пені);
листопад 2015 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 30 днів = 90,00 грн. - сума неустойки (пені);
грудень 2015 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 31 день = 93,00 грн. - сума неустойки (пені);
січень 2016 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х  31 день = 93,00 грн. - сума неустойки (пені);
лютий 2016 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 29 днів = 87,00 грн. - сума неустойки (пені);
березень 2016 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 31 день = 93,00 грн. - сума неустойки (пені);
квітень 2016 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 30 днів = 90,00 грн. - сума неустойки (пені);
травень 2016 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 31 день = 93,00 грн. - сума неустойки (пені);
червень 2016 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 30 днів = 90,00 грн. - сума неустойки (пені);
липень 2016 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 31 день = 93,00 грн. - сума неустойки (пені);
серпень 2016 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 31 день = 93,00 грн. - сума неустойки (пені);
вересень 2016 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 30 днів = 90,00 грн. - сума неустойки (пені);
жовтень 2016 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 31 день = 93,00 грн. - сума неустойки (пені);
листопад 2016 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 30 днів = 90,00 грн. - сума неустойки (пені);
грудень 2016 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 31 день = 93,00 грн. - сума неустойки (пені);
січень 2017 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х  31 день = 93,00 грн. - сума неустойки (пені);
лютий 2017 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 28 днів = 84,00 грн. - сума неустойки (пені);
березень 2017 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 31 день = 93,00 грн. - сума неустойки (пені);
квітень 2017 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 30 днів = 90,00 грн. - сума неустойки (пені);
травень 2017 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 31 день = 93,00 грн. - сума неустойки (пені);
червень 2017 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 30 днів = 90,00 грн. - сума неустойки (пені);
липень 2017 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 31 день = 93,00 грн. - сума неустойки (пені);
серпень 2017 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 31 день = 93,00 грн. - сума неустойки (пені);
вересень 2017 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 30 днів = 90,00 грн. - сума неустойки (пені);
жовтень 2017 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 31 день = 93,00 грн. - сума неустойки (пені);
листопад 2017 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 30 днів = 90,00 грн. - сума неустойки (пені);
грудень 2017 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 31 день = 93,00 грн. - сума неустойки (пені);
січень 2018 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 31 день = 93,00 грн. - сума неустойки (пені);
лютий 2018 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 28 днів = 84,00 грн. - сума неустойки (пені);
березень 2018 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 31 день = 93,00 грн. - сума неустойки (пені);
квітень 2018 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 30 днів = 90,00 грн. - сума неустойки (пені);
травень 2018 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 31 день = 93,00 грн. - сума неустойки (пені);
червень 2018 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 30 днів = 90,00 грн. - сума неустойки (пені);
липень 2018 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 31 день = 93,00 грн. - сума неустойки (пені);
серпень 2018 року: нарахована сума аліментів 300,00 грн.; пеня (1%) – 3,00 грн. х 31 день = 93,00 грн. - сума неустойки (пені);
вересень 2018 року: нарахована сума аліментів 972,00 грн.; пеня (1%) – 9,72 грн. х 30 днів = 291,6 грн. - сума неустойки (пені);
жовтень 2018 року: нарахована сума аліментів 972 грн.; пеня (1%) - 9,72 грн. х 31 день = 301,32 грн. - сума неустойки (пені);
листопад 2018 року: нарахована сума аліментів 972 грн.; пеня (1%) - 9,72 грн. х 30 днів = 291,6 грн. - сума неустойки (пені);
грудень 2018 року: нарахована сума аліментів 1 013,50 грн.; пеня (1%) - 10,13 грн. х 31 день = 314,03 грн. - сума неустойки (пені), а всього на загальну суму 6 143,25 грн., що значно менше від суми вказаної представником позивачки.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що стягненню на користь позивачки підлягає неустойка (пеня) за прострочення зі сплати аліментів у розмірі 6 143,25 грн. за період з 19 лютого 2014 року до 01 січня 2019 року, яка не перевищує 100 відсотків заборгованості по аліментам станом на 01 січня 2019 року.
Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись в повному обсязі неможливо, виходячи з наступного.
За змістом статей 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
Враховуючи те, що сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх доводів та заперечень, а перевірка обставин щодо визначення розміру неустойки (пені) за прострочення зі сплати аліментів має суттєве значення для правильного вирішення спору. 
Обґрунтовуючи позов, адвокат Бузовський О.І. в інтересах позивачки у позовній заяві надав розрахунок неустойки (пені) за прострочення зі сплати аліментів за три останні роки, починаючи з 01 січня 2016 року по 01 січня 2019 року, з якого вбачається, що розмір неустойки (пені) становить: 
січень 2016 року – 3 195 грн. (300 грн. х 1% х 1 065 днів), лютий 2016 року –  3 108 грн. (300 грн. х 1% х 1 036 днів), березень 2016 року – 3 015 грн. (300 грн. х 1% х 1 005 днів), квітень 2016 року – 2 925 грн. (300 грн. х 1% х 975 днів), травень 2016 року – 2 832 грн. (300 грн. х 1% х 944 днів), червень 2016 року – 2 742 грн. (300 грн. х 1% х 914 днів), липень 2016 року – 2 649 грн. (300 грн. х 1% х 883 днів), серпень 2016 року – 2 556 грн. (300 грн. х 1% х 852 грн.), вересень 2016 року – 2 466 грн. (300 грн. х 1% х 822 днів), жовтень 2016 року – 2 373 грн. (300 грн. х 1% х 791 днів), листопад 2016 року – 2 283 грн. (300 грн. х 1% х 761 днів), грудень 2016 року – 2 190 грн. (300 грн. х 1% х 730 днів), 
січень 2017 року – 2 097 грн. (300 грн. х 1% х 699 днів), лютий 2017 року – 2013 грн. (300 грн. х 1% х 671 днів), березень 2017 року – 1 920 грн. (300 грн. х 1% х 640 днів), квітень 2017 року – 1 830 грн. (300 грн. х 1% х 610 грн.), травень 2017 року – 1 737 грн. (300 грн. х 1% х 579 днів), червень 2017 року – 1 647 грн. (300 грн. х 1% х 549 грн.), липень 2017 року – 1 554 грн. (300 грн. х 1% х 518 грн.), серпень 2017 року – 1 461 грн. (300 грн. х 1% х 487 днів), вересень 2017 року – 1 371 грн. (300 грн. х 1% х 457 днів), жовтень 2017 року – 1 278 грн. (300 грн. х 1% х 426 днів), листопад 2017 року – 1 188 грн. (300 грн. х 1% х 396 днів), грудень 2017 року – 1 095 грн. (300 грн. х 1% х 365 днів), 
січень 2018 року – 1 002 грн. (300 грн. х 1% х 334 днів), лютий 2018 року – 918 грн. (300 грн. х 1% х 306 днів), березень 2018 року – 825 грн. (300 грн. х 1% х 275 днів), квітень 2018 року – 733 грн. (300 грн. х 1% х 245 днів), травень 2018 року – 642 грн.  (300 грн. х 1% х 214 днів), червень 2018 року (300 грн. х 1% х 184 днів), липень 2018 року – 459 грн. (300 грн. х 1% х 153 днів), серпень 2018 року – 366 грн. (300 грн. х 1% х 122 днів), вересень 2018 року – 894, 24 грн. (972 грн. х 1% х 92 дня), жовтень 2018 року – 592,92 грн. (972 грн. х 1% х 61 днів), листопад 2018 року – 301, 32 грн. (972 грн. х 1% х 31 день), грудень 2018 року – 0 грн. (1 013, 50 грн. х 1% х 0 днів), а всього розмір неустойки (пені) за період з 19 лютого 2014 року по 01 січня 2019 року складає 58 812,48 грн., а стягненню з відповідача підлягає сума неустойки (пені) в розмірі 20 226,50 грн., що дорівнює сумі заборгованості зі сплати аліментів (а. с. 2).
Згідно частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі
 №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі №6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі №6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі №6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі №6-300цс16, і дійшла висновку, що «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені – 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня – за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем».
Аналізуючи наведені правові норми, роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, висновок, висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18)  щодо застосування частини 1 статті 196 СК України, наведені вище обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору та наявні у справі докази, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за період з 19 лютого 2014 року по 01 січня 2019 року в розмірі 6 143,25 грн., що не перевищує 100 відсотків заборгованості по аліментам станом на 01.01.2019 року, виходячи з заборгованості зі сплати аліментів за місяць помноженої на 1 % пені та на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць), суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати.
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 27 листопада 2019 року у справі №521/14460/15 (провадження №61-12447св18).
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач взагалі аліменти на утримання свого сина не сплачував, жодних належних та допустимих доказів того, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не з його вини суду не наддав.
За таких обставин, виконуючи повноваження суду апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що  розмір неустойки (пені) складає 58 812,48 грн. за останні три роки прострочення зі сплати аліментів за період з 19 лютого 2014 року по 01 січня 2019 року, а стягненню з відповідача підлягає сума неустойки (пені) в розмірі 20 226,50 грн., що дорівнює 100 відсотків заборгованості зі сплати аліментів, а не 6 143,25 грн.. 
Отже, вимоги адвоката Бузовського Олега Ігоровича в інтересах позивачки ОСОБА_1  є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Порушення судом норм матеріального права, а саме, частини 1 статті 196 СК України, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 376 є підставою для скасування рішення суду першої інстанції й ухвалення нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 370, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, 381-384  ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Балтського районного суду Одеської області від 19 листопада 2019 року змінити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: Одеська область, Балтський район, с. Перельоти, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 в розмірі 20 226,50 гривень за період з 19.02.2014 року по 01.01.2019 року.
В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.        
Повний текст судового рішення складено: 20 лютого 2020 року.
Судді Одеського апеляційного суду: М.М.Драгомерецький 

Р.Д.Громік

П.М.Черевко