ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

21 лютого 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 729/305/19
Головуючий у першій інстанції – Демченко Л. М.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/242/20

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Висоцької Н.В.
суддів:  Бобрової І.О., Мамонової О.Є.,
із секретарем – Зіньковець О.О.,
сторони: позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Бобровицька міська рада Чернігівської області,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2019 року (місце ухвалення – м. Бобровиця) у справі за позовом ОСОБА_1 до Бобровицької міської ради Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, 
                                      В С Т А Н О В И В :
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Бобровицької міської ради Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_3 , який на день смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. 
Позивач у встановлений строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернувся, оскільки були відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.
ОСОБА_1 посилається, що його батько за рік до смерті проживав в сусідньому будинку, оскільки у будинку АДРЕСА_1 сталася пожежа. Позивач про дані обставини не знав. Про виявлення правовстановлюючих документів повідомила ОСОБА_4 , сусідка у якої проживав померлий після пожежі.
В позові позивач просить визначити ОСОБА_1 додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлого ОСОБА_3 .
Рішенням Бобровицького районного суду від 03.10.2019 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Бобровицької міської ради Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено.
Рішення суду обґрунтовано тим, що позивачем не доведені поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, які давали б підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини понад установлений законом шестимісячний строк.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду представник позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Бобровицького районного суду від 03.10.2019, та ухвалити нове рішення, яким визначити позивачу додатковий строк на подання заяви про прийняття спадщини.
За доводами апеляційної скарги судом першої інстанції неправильно встановлено обставини справи, що мають значення для справи, неправильно досліджені докази та не надано їм правильної оцінки.
У скарзі заявник посилається, що спадкодавець проживав та був зареєстрований у АДРЕСА_1 . За його життя у будинку сталася пожежа під час якої будинок було пошкоджено, та у зв`язку з такими обставинами сусідка спадкодавця, яка постійно мешкала у м. Києві, запропонувала на період ремонту будинку проживати у буд. АДРЕСА_2 по вказаній вище вулиці куди і переніс свої речі та документи спадкодавець.
В обгрунтування скарги заявник зазначає, що сусідам спадкодавця не було відомо місце проживання спадкоємця ОСОБА_1 , а тому про смерть повідомили вітчима спадкоємця з яким останній не проживає та не спілкується. 
Лише після 1,5 – 2 роки сусідка, в будинку якої проживав померлий, знайшла всі правовстановлюючі документи на будинок спадкодавця, та розшукала адресу спадкоємця. Позивачу не було відомо про смерть свого батька, тому і пропустив 6 місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.
На виконання вимог ст. 361 ЦПК України  учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи, проте відзив на апеляційну скаргу до суду подано не було.
Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
Вислухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.6). 
З довідки виконавчого комітету Бобровицької міської ради №545 від 07.09.2018 вбачається, що ОСОБА_3 на день смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Разом з ним на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.7).
Згідно довідок Бобровицької районної державної нотаріальної контори, приватних нотаріусів Бобровицького районного нотаріального округу, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не відкривалась (а.с. 23, 25, 26, 27).
Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не доведені поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, які давали б підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини понад установлений законом шестимісячний строк.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, оскільки судом першої інстанції обставини справи з`ясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.
Доводи апеляційної скарги цей висновок суду не спростовують.
Ухвалюючи рішення суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов обґрунтованого висновку про  відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, з огляду на те, що зазначені ним причини пропуску строку на подання заяви для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є тими об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.
Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.
Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд повинен дослідити поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року № 6-1215цс16, в якій були встановлені подібні правовідносини та аналогічні фактичні обставини.
Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 в обґрунтування вимог посилався на те, що він не проживав зі спадкодавцем, про смерть останнього йому не було відомо, крім того, він не мав правовстановлюючих документів на нерухоме майно, яке належало спадкодавцю на підставі чого не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що без оригіналів документів нотаріус не матиме права надати свідоцтво про право на спадщину.
Доводи позовної заяви є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішення, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду першої інстанції щодо їх оцінки.
Зазначені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини не можуть визнані судом як поважні, оскільки не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо звернення з заявою до нотаріальної контори.
Матеріали справи не містять відомостей про таке звернення, що підтверджується відповідями на запити суду першої інстанції з Бобровицької районної державної нотаріальної контори та приватних нотаріусів Бобровицького районного нотаріального округу (а.с. 23, 25, 26, 27), з яких вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не відкривалась.
Судом не встановлено підстав для визнання причин пропуску строку поважними, позивачем не доведені поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, які давали б підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини понад установлений законом шестимісячний строк.
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, а зводяться лише до переоцінки доказів.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, 
                                     П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.
Повний текст судового рішення складено 26.02.2020.

             Головуючий                                                         Судді: