Постанова
Іменем України                                       
19 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 629/953/17-ц
провадження № 61-40054св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),
суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Лозівська районна державна адміністрація Харківської області, Харківська обласна державна адміністрація, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Харківської області, у складі колегії суддів: Бурлака І. В., Кіся П. В., Яцини В. Б.,                 від 12 червня 2018 року.
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2017 року  ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Лозівської районної державної адміністрації Харківської області, Харківської обласної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,-ОСОБА_2 , про визнання поновленими договорів оренди земельної ділянки водного фонду на той самий строк, визнання права на оренду земельної ділянки водного фонду після смерті орендаря.
Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 13 травня 2003 року та 03 жовтня 2003 року між її чоловіком    ОСОБА_3 та Лозівською районною державною адміністрацією укладено договори оренди земельних ділянок водного фонду для рибогосподарських потреб строком до 31 грудня 2013 року. За два місяця до закінчення строку дії договорів ОСОБА_3             14 травня 2013 року та повторно 13 листопада 2013 року звернувся до орендаря з заявами про поновлення зазначених договорів на новий строк та надав проекти додаткових угод.
Згідно витягу з протоколу засідання Лозівської районної державної адміністрації Харківської області від 28 листопада 2013 року вирішено одноголосно рекомендувати голові райдержадміністрації поновити               ОСОБА_3 дію договорів оренди земельних ділянок водного фонду. Проте, з 13 січня 2013 року повноваження щодо розпорядження орендованими землями перейшли до Харківської обласної державної адміністрації, яка жодних повідомлень та рішень про відмову у поновлені договорів оренди, заперечень, листів та будь-якої кореспонденції з цього приводу    ОСОБА_3 не надсилала. Також не надходило жодної кореспонденції, яка б проінформувала її чоловіка про те, що розпорядником орендованих ним земельних ділянок є вже інший орган.
Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 10 лютого 2014 року   ОСОБА_3 запропоновано надати певні документи та знову звернутися з питанням поновлення договорів оренди до Харківської обласної державної адміністрації, а згідно відповіді                        від 19 травня 2014 року - з проханням надати витяг з державного кадастру про земельні ділянки та повторно звернутися з питанням поновлення договорів оренди до обласної державної адміністрації. 
Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1   ОСОБА_3 помер.
Вважала, що   ОСОБА_3 за період оренди належним чином виконував обов`язки за договорами оренди, скарг на  ОСОБА_3 від контролюючих органів, підприємств, установ, організацій та громадян не надходило, претензій з приводу неналежного виконання умов договорів орендодавцем не направлялось, орендна плата сплачувалась орендарем в повному обсязі, заборгованості не було, жодних приписів не ухвалювалося та до будь-якої відповідальності   ОСОБА_3 не притягувався. Навпаки,    ОСОБА_3 сумлінно виконував обов`язки. Згідно вказаних договорів дотримувався вимог земельного і екологічного законодавства, державних і місцевих стандартів, норм і правил щодо використання землі.
Вказала, що вона є спадкоємцем після смерті    ОСОБА_3 . Проте, єдиною підставою для відмови їй у визнанні права на оренду землі представник Харківської обласної державної адміністрації вказав відсутність додаткової угоди, але додаткова угода не була укладена саме через зволікання Харківської обласної державної адміністрації, до якої перейшли повноваження щодо розпорядження орендованими землями.
Вказала, що відсутність додаткової угоди не є тим юридичним фактом, що може бути перепоною для самого факту поновлення договорів оренди, оскільки відсутнє повідомлення орендодавця протягом місяця про заперечення в поновленні договорів та відповідне рішення з цього приводу.
Вважала, що неправомірні дії Харківської обласної державної адміністрації щодо зволікання в оформленні поновлення дії договорів грубо порушили законні права та інтереси орендаря   ОСОБА_3 , який через свою хворобу не зміг таке зволікання оскаржити, і як наслідок на сьогоднішній час грубо порушуються її інтереси на оренду вказаних земельних ділянок.
Просила визнати поновленими на той самий строк і на тих самих умовах договори оренди земельної ділянки водного фонду від 13 травня 2003 року та 03 жовтня 2003 року для рибогосподарських потреб, укладені між Лозівською районною державною адміністрацією та  ОСОБА_3 , строком на 10 років. Визнати за нею право на оренду земельної ділянки водного фонду загальною площею 38,7052 га, яка розташована на території Домаської сільської ради відповідно до договору, укладеного 13 травня 2003 року та зареєстрованого 15 травня 2003 року Лозівським районним відділом земельних ресурсів Харківської області за № 2 в порядку переходу права після смерті   ОСОБА_3 Визнати за нею право на оренду земельної ділянки водного фонду, загальною площею 9,6793 га, яка розташована на території Домаської сільської ради відповідно до договору, укладеного                03 жовтня 2003 року та зареєстрованого 06 липня 2004 року Лозівським відділом Харківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» при Державному комітеті України по земельних ресурсах за № 4, в порядку переходу права після смерті  ОСОБА_3 ; судові витрати покласти на відповідачів.
Короткий зміст рішення та додаткового рішення суду першої інстанції
Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області, у складі судді Смірнової Н. А., від 22 січня 2018 року, із урахуванням ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 березня 2018 року про виправлення описки, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. 
Поновлено договори оренди земельної ділянки водного фонду від 13 травня 2003 року та від 03 жовтня 2003 року для рибогосподарських потреб, укладені між Лозівською районною державною адміністрацією та           ОСОБА_3 , на той самий строк і на тих самих умовах, а саме строком на 10 років. Визнано за ОСОБА_1 право на оренду земельної ділянки водного фонду, загальною площею 38, 7052 га, яка розташована на території Домаської сільської ради Лозівського району Харківської області, відповідно до договору, укладеного 13 травня 2003 року та зареєстрованого 15 травня 2003 року Лозівським районним відділом земельних ресурсів Харківської області за № 2, в порядку переходу права після смерті         ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнано за ОСОБА_1 право на оренду земельної ділянки водного фонду загальною площею 9,6793 га, яка розташована на території Домаської сільської ради Лозівського району Харківської області, відповідно до договору, укладеного 03 жовтня                  2003 року та зареєстрованого 06 липня 2004 року Лозівським відділом Харківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» при Державному комітеті України по земельних ресурсах за № 4 в порядку переходу права після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що   ОСОБА_3 дотримався строків і процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договорів оренди на новий строк, належним чином виконував умови (обов`язки) за договорами та продовжував користуватися орендованими землями й після закінчення строку дії договорів.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Апеляційного суду Харківської області від 12 червня 2018 року апеляційні скарги Харківської обласної державної адміністрації та Головного управління Держгеокадастру у Харківській області - задоволено. Рішення суду першої інстанції скасовано. В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що оскільки    ОСОБА_3 не дотримано строки повідомлення орендодавця, а саме Харківську обласну державну адміністрацію, про намір реалізувати своє переважне право на поновлення вказаних договорів, а дія договорів оренди закінчилась 31 грудня 2013 року, переважне право  ОСОБА_3 перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк припинено, а тому підстави для задоволення позову    ОСОБА_1 відсутні.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Апеляційного суду Харківської області від 12 червня 2018 року і залишити в силі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 січня 2018 року, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга мотивована тим, що висновки апеляційного суду є суперечливими, оскільки встановивши, що відповідачі зволікали в укладенні додаткових угод до договорів оренди, апеляційний суд одночасно зазначив, що ОСОБА_3 нібито не дотримано строки повідомлення орендодавця, а саме Харківську обласну державну адміністрацію, про намір реалізувати своє право на поновлення договорів оренди. Апеляційним судом не враховано, що у договорах оренди водного фонду зазначено орендодавцем Лозівську районну державну адміністрацію Харківської області, про те, що з 01 січня 2013 року орендодавцем та розпорядником земель водного фонду є Харківська обласна державна адміністрація, орендарю відомо не було, жодних додаткових угод до діючих договорів оренди укладено не було, повідомлень від Харківської обласної державної адміністрації не надходило. Орендарем у відповідності до умов договору належним чином виконувалися його умови, у визначений законом термін орендарем повідомлено про намір поновлення договору оренди. 
Зміна розпорядника земельної ділянки не має наслідком позбавлення орендаря права на переважне укладення договору користування майном після припинення договору, передбаченого законодавством.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 31 липня 2018 року відкрито касаційне провадження у зазначеній справі.
Ухвалою Верховного Суду від 10 лютого 2020 року справу за позовом ОСОБА_1 до Лозівської районної державної адміністрації Харківської області, Харківської обласної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,- ОСОБА_2 , про визнання поновленими договорів оренди земельної ділянки водного фонду на той самий строк, визнання права на оренду земельної ділянки водного фонду після смерті орендаря призначено до судового розгляду у складі колегії з п`яти суддів.
Доводи осіб, які подали відзив на касаційну скаргу 
У поданому відзиві на касаційну скаргу Харківська обласна державна адміністрація посилається на те, що постанова Апеляційного суду Харківської області від 12 червня 2018 року прийнята із правильним встановленням всіх обставин справи та з повним додержанням норм матеріального права, а доводи касаційної скарги не спростовують правильної по суті постанови апеляційного суду.
У поданому відзиві на касаційну скаргу Головне управління Держгеокадастру у Харківській області посилається на те, що оскаржена постанова апеляційного суду є законною, та такою, що винесена у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи, з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів. Право на оренду згідно спірних договорів припинилося ще до смерті ОСОБА_3 , а отже не може бути успадкованим.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
13 травня 2003 року між Лозівською районною державною адміністрацією Харківської області, в особі голови Реви Б. К., що діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування», та  ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду, відповідно до умов якого Лозівська районна державна адміністрація Харківської області на підставі розпорядження № 02 від 02 січня 2003 року надала, а ОСОБА_3 прийняв в оренду земельну ділянку водного фонду, яка знаходиться на території Домаської сільської ради Лозівського району Харківської області, з водним об`єктом та гідротехнічними спорудами загальною площею 38,7052 га, в тому числі земель під водою 23,5702 га, захисна прибережна смуга           14,4402 га, гідротехнічна споруда 0,6948 га. Земельна ділянка передана в оренду для рибогосподарських потреб. Договір діє з дати його державної реєстрації до 31 грудня 2013 року.
Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завадою М. В. та зареєстровано у Лозівському районному відділі земельних ресурсів, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі зроблено запис від 15 травня  2003 року за № 2.
03 жовтня 2003 року між Лозівською районною державною адміністрацією Харківської області, в особі голови Реви Б. К., що діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування», та  ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду, відповідно до умов якого Лозівська районна державна адміністрація Харківської області на підставі розпорядження № 241 від 17 липня 2003 року надала, а ОСОБА_3 прийняв в оренду земельну ділянку водного фонду, яка знаходиться на території Домаської сільської ради Лозівського району Харківської області з водним об`єктом та гідротехнічними спорудами загальною площею                9,6793 га, в тому числі земель під водою 4,2590 га, захисна прибережна смуга 5,1454 га, гідротехнічна споруда 0,2749 га. Земельна ділянка передана в оренду для рибогосподарських потреб. Договір діє з дати його державної реєстрації до 31 грудня 2013 року.
Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завадою М. В. та зареєстровано у Харківській регіональній філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» від 06 липня 2004 року.
Згідно пункту 2.2 вищезазначених договорів по закінченні терміну договорів орендар, в разі належного виконання його умов, має переважне право на поновлення договорів на новий термін. У цьому разі зацікавлена сторона повинна повідомити письмово другу сторону про бажання щодо продовження дії договорів на новий термін не пізніше, ніж за два місяці до їх закінчення.
На виконання зазначених договорів   ОСОБА_3 у травні 2013 року звернувся до Лозівської районної державної адміністрації Харківської області з заявою щодо поновлення договорів оренди земельних ділянок від 13 травня 2003 року та 03 жовтня 2003 року.
Із відповіді Лозівської районної державної адміністрації Харківської області № 02-50/2494 від 05 вересня 2013 року слідує, що   ОСОБА_3 відмовлено у поновленні договорів з посиланням на те, що строк договорів оренди земельних ділянок, які пропонується поновити, не закінчився, а відтак відсутні правові підстави для їх поновлення.
13 листопада 2013 року ОСОБА_3 повторно звернувся до Лозівської районної державної адміністрації Харківської області з листом щодо поновлення договорів оренди земельних ділянок водного фонду                         від 13 травня 2003 року та 03 жовтня 2003 року на той самий строк з доданими проектами додаткових угод, про що свідчить відмітка на самому повідомленні.
Згідно витягу з протоколу засідання земельної комісії Лозівської районної державної адміністрації Харківської області від 28 листопада 2013 року вирішено одноголосно рекомендувати голові райдержадміністрації поновити ОСОБА_3 дію договорів оренди земельних ділянок водного фонду терміном на 10 років; доручено Управлінню Держземагенства у Лозівському районі Харківської області підготувати проект відповідного розпорядження та надати його голові райдержадміністрації для розгляду.
Листом Головного управління Держземагенства у Лозівському районі Харківської області від 10 лютого 2014 року № Д-68/0/10-160/0/14-14 ОСОБА_3 запропоновано надати обов`язкові документи для здійснення процедури поновлення договорів, а саме, план або схему земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі                           (на місцевості); акт приймання-передачі об`єкта оренди; кадастрові номери земельних ділянок та документи, що посвідчують особу (копія паспорту та ідентифікаційного коду).
У подальшому   ОСОБА_3 звернувся до Харківської обласної державної адміністрації щодо поновлення спірних договорів оренди земельних ділянок на той самий строк та надав копії договорів оренди земельних ділянок водного фонду від 13 травня 2003 року та 03 жовтня 2003 року; додаткові угоди про поновлення договору оренди землі; копії кадастрових планів земельних ділянок та інші графічні матеріали; копії актів встановлення та погодження меж; копії актів приймання передачі земельних ділянок.
Листом Головного управління Держземагенства у Лозівському районі Харківської області від 19 травня 2014 року № Д-233/0/10-466/0/14-14 ОСОБА_3 запропоновано надати витяг з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, який містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги, в тому числі кадастровий номер земельної ділянки.
Лозівська районнадержавнаадміністрація Харківської області у листі                 від 21 липня 2015 року за № 02-50/2009 підтвердила, що орендар                ОСОБА_3 14 травня 2013 року звернувся до орендодавця з письмовою заявою про поновлення договорів оренди на той самий строк, додав в якості додатків до вказаної заяви наступні документи: копії договорів оренди земельної ділянки водного фонду від 13 травня 2003 року                         та 03 жовтня 2003 року; три примірника проекту додаткових угод про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду                               від 13 травня 2003 року, яка розташована на території Домаської сільської ради; три примірника проекту додаткових угод про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду від 03 жовтня 2003 року, яка розташована на території Домаської сільської ради.
ІНФОРМАЦІЯ_1   ОСОБА_3 помер.
27 червня 2014 року   ОСОБА_1 , як спадкоємець після смерті ОСОБА_3 , звернулася до Управління Держземагенства у Лозівському районі Харківської області щодо надання їй витягу з Державного земельного кадастру про земельні ділянки.
На вказане звернення листом Управління Держземагенства у Лозівському районі Харківської області від 04 липня 2014 року № 1063 повідомило     ОСОБА_1 про те, що право на отримання витягу мають спадкоємці власників чи користувачів земельних ділянок. Для отримання витягу їй необхідно виготовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі та обмінний файл XML.
Листом Головного управління Держземагенства у Лозівському районі Харківської області від 24 липня 2017 року № Д-326/0/10-649/0/14-14 ОСОБА_1 роз`яснено, що відповідно до Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня          2004 року № 220, право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - орендаря переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують земельну ділянку разом з орендарем, лише за рішенням суду, тому право оренди може бути оформлено тільки за результатами земельних торгів у разі перемоги на аукціоні.
Згідно відповіді Лозівської районної державної адміністрації Харківської області від 24 липня 2015 року за № 02-50/2053 протягом дії спірних договорів оренди скарг на орендаря від контролюючих органів, підприємств, установ, організацій та громадян до Лозівської райдержадміністрації не надходило. Орендна плата сплачувалась орендарем в повному обсязі, заборгованість відсутня. Претензії з приводу неналежного виконання умов договорів оренди від 13 травня 2003 року та 03 жовтня 2003 року орендодавцем ОСОБА_3 не направлялись.
У відповідності до акту обстеження ставка № 1 с. Домаха від 22 жовтня 2013 року, у складі комісії Домаського сільського голови Литвиненко Т. Г., секретаря Домаської сільської ради Пронь С. В., депутата Домаської сільської ради Татарченко М. М., начальника містобудування, архітектури та ЖКГ РДА Умбатова В. В. та інженера І кат. БМУВГ Торяника В.  М., за участю орендаря   ОСОБА_3 , комісія встановила, що за період оренди земель водного фонду    ОСОБА_3 здійснено ремонт гідротехнічної споруди та проведено ремонт греблі і зливних споруд, а саме відновлено достатню жорсткість ковша із листової сталі, усунуто дефекти зварного кріплення з водовідвідною трубою, проведено укріплення греблі від розмивання залізобетонними плитами до 100 м, в загальній кількості 42 шт., та проведено підсипку ґрунтом та планування верхніх відкосів греблі та закріплено вербовим плотом, низову частину греблі задерновано. Прибережна захисна смуга витримана, екологічна безпека довкілля в процесі виробництва ділянки виконується. Всі ремонтні роботи та використані матеріали були проведені за власні кошти орендаря. Орендар ОСОБА_3 має аварійний запас матеріалів, необхідних для термінового ремонту гідротехнічних умов. Станом на час складання акту від 22 жовтня 2013 року зливна гідротехнічна споруда, гребля та зливна споруда знаходилися узадовільному стані та ремонту не потребували. Орендар ОСОБА_3 за період оренди постійно здійснював ремонт зазначених споруд та підтримував їх в належному стані, займався подальшим вирощуванням та реалізацією товарної риби, що підтверджується й складеним актом від 08 грудня 2011 року та 21 жовтня 2013 року.
Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області                          від 05 червня 2015 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 30 липня 2015 року, по справі № 629/4124/14-ц за позовом   ОСОБА_1 до Лозівської районної державної адміністрації Харківської області, Харківської обласної державної адміністрації, третя особа:    ОСОБА_2 про визнання права на оренду земельних ділянок узадоволенні позову   ОСОБА_1 відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, у справі № 629/4124/14-ц, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції виходив із того, що оскільки ОСОБА_3 за життя не поновив договори оренди земельних ділянок водного фонду та строки дії вказаних договорів закінчилися ще 31 грудня 2013 року, то й перехід права на оренду земельних ділянок до спадкоємця ОСОБА_1 не можливий. Крім того, відсутні будь-які перепони у оформленні позивачем ОСОБА_1 права на оренду вказаних земельних ділянок за результатами земельних торгів. Необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній власності, є наявність рішення відповідного органу про надання земельної ділянки. За відсутності такого рішення зобов`язати цей орган в судовому порядку укласти такий договір або ж його поновити неможливо, оскільки це суперечить вимогам законодавства. Відповідно до                     статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки можлива лише за наявності волевиявлення на те сторін, яке з боку уповноваженого органу оформлюється відповідним рішенням.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Частинами першою-третьою статті 400 Цивільного процесуального України (тут і надалі у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону постанова апеляційного суду не відповідає.
Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України(далі -                                             ЗК України) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема                       ЗК України, Законом України «Про оренду землі».
Право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців
Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються              статтею 33 Закону України «Про оренду землі».
Так, відповідно до частин першої-п`ятої статті 33 цього Закону (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
Частинами восьмою та дев`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.
Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої            статті 777 ЦК України.
Реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яке передбачене частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.
Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно частинами другою-п`ятою цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.
Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Правові висновки щодо підстав поновлення договору оренди земельної ділянки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18), від 05 червня 2019 року у справі № 709/433/17-ц (провадження                             № 14-169цс19).
Частиною третьою статті 122 ЗК України передбачено, що районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для ведення водного господарства.
До компетенції обласних державних адміністрацій віднесено передачу на їхній території земельних ділянок із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб (частина п`ята статті 122 ЗК України).
У відповідності статей 1, 3 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади. Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою. Місцеві державні адміністрації діють на засадах відповідальності перед людиною і державою за свою діяльність, верховенства права, законності, пріоритетності прав людини.
Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом
Частинами першою-другою статті89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_3 не дотримано строки повідомлення Харківської обласної державної адміністрації про реалізацію переважного права на поновлення договорів оренди. При цьому суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки тим обставинам, що із заявами про поновлення договорів оренди земель водного фонду на той самий строк ОСОБА_3 за свого життя звертався тричі: 14 травня           2013 року і 13 листопада 2013 року до Лозівської районної державної адміністрації Харківської області та у квітні 2014 року - до Харківської обласної державної адміністрації. 
Органами державної влади не було вирішено питання про поновлення договорів оренди, додаткові угоди до них не підписано, не заявлено заперечень щодо продовження строку дії спірних договорів, повідомлялось про необхідність надання додаткових документів для вирішення питання пролонгації договору тощо. Дії орендаря ОСОБА_3 , а в подальшому - ОСОБА_1 свідчать про те, що орендар заявив про реалізацію свого права на поновлення спірних договорів оренди земельної ділянки водного фонду. Після 31 грудня 2013 року ОСОБА_3 (а у подальшому його спадкоємець ОСОБА_1 ) продовжив користуватись земельними ділянками водного фонду, що не заперечувалось учасниками справи.
Скасовуючи рішення районного суду та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд не надав належної оцінки вищевказаним обставинам, добросовісності дій сторін у справі, зокрема органів державної влади, не визначив компетенцію місцевих державних адміністрацій щодо розпорядження спірними земельними ділянками та відповідності їх дій вимогам статті 3 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», статті 33 Закону України «Про оренду землі» та принципу належного урядування, отже висновок суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог без оцінки вказаних обставин у сукупності не може вважатись обґрунтованим і таким, що відповідає положенням статей 76, 81, 89 ЦПК України.
У відповідності до частини третьої та четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
З урахуванням наведеного, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
При новому розгляді справи суду необхідно об`єктивно дослідити вказані у цій постанові докази в сукупності з іншими доказами у справі, надати оцінку як доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу.
Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити частково.
Постанову Апеляційного суду Харківської області від 12 червня 2018 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий              	Є. В. Синельников  	
Судді 	О. М. Осіян    Н. Ю. Сакара   	
 	С. Ф. Хопта	
 	 	
 	В. В. Шипович