ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 33/821/17/20	  	Головуючий по 1 інстанції	
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП	Чепурний О.П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 р. Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А. за участю правопорушника ОСОБА_1 та його захисника Коваля О.Є., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Драбівського районного суду Черкаської області від 27.11.2019 року,
                                        
в с т а н о в и в :

Постановою судді Драбівського районного суду Черкаської області від 27.11.2019 року, -
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, працюючого водієм в Драбівській районній раді, на утриманні неповнолітніх дітей не має, - 

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України і на нього накладене стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягненням судового збору на користь держави в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати , що дорівнює 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 (двадцять) коп.
Відповідно до даної постанови, 06 листопада 2019 року о 16 годині 25 хвилин в смт. Драбів по вул. Гагаріна, 19 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2107 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя). Від проходження огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і в лікувальному закладі відмовився.
В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 свою вину визнав та пояснив суду, що проходити огляд на стан сп`яніння відмовився, оскільки свідок ОСОБА_2 колишній працівник поліції.
Постановою судді Драбівського районного суду Черкаської області від 27.11.2019 року, ОСОБА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП України і на нього накладене стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягненням судового збору на користь держави в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати , що дорівнює 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 (двадцять) коп.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови Драбівського районного суду Черкаської області від 27.11.2019 року.
При цьому вказує, що дана постанова є незаконною та необґрунтованою та винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, без належного з`ясування всіх обставин справи.
Наголошує, що приймаючи рішення про його винуватість у вчиненні даного правопорушення суд вказує у постанові, що ОСОБА_1 визнав себе винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст130 КУпАП, що не відповідає дійсності, оскільки ні в момент зупинки його працівниками поліції 06 листопада 2019 рою, ні в суді він винним себе не визнавав і не міг визнавати, так як не перебував в стані алкогольного сп`яніння керуючи автомобілем.
Додає, що суд також посилається як на доказ його вини на протокол, про адміністративне правопорушення серії ДІІР 18 №397003 від 06.11.2019 року в якому відмічено, що він від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і в лікувальному закладі відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що 06 листопада 2019 року о 16 годині 25 хвилин в смт. Драбів по вул. Гагаріна, 19 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2107 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя). Від проходження огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і в лікувальному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними матеріалами справи:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР № 397003 від 06.11.2019 року, де зазначено, що 06 листопада 2019 року о 16 годині 25 хвилин в смт. Драбів по вул. Гагаріна, 19 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2107 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. (а.с. 1);
- даними пояснень свідка ОСОБА_2 від 06.11.2019 р., де зазначено, що 06.11.2019 р. о165:30 год. В смт. Драбів по вул.. Гагаріна, 19, він був запрошений в якості свідка , коли водія ОСОБА_1 на автомобілі ВАЗ - 2107 було зупинено працівниками поліції та в присутності свідків було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, та він відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп`яніння. ( а.с.2).
- даними пояснень свідка ОСОБА_3 від 06.11.2019 р., де зазначено, що 06.11.2019 р. о165:30 год. В смт. Драбів по вул.. Гагаріна, 19, він був запрошений в якості свідка , коли водія ОСОБА_1 на автомобілі ВАЗ - 2107 було зупинено працівниками поліції та в присутності свідків було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, та він відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп`яніння. ( а.с.3).
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно п. 2.5. ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Крім того, у відповідності до вимог п.2.5. ПДР України та ч.1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за відмову від проходження в установленому законом порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, а не за керування транспортним засобами особою в стані сп`яніння.
Виходячи з цього, ОСОБА_1 зобов`язаний був пройти на вимогу працівника поліції огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння або на місці зупинки транспортного засобу, або в медичній установі, на що останній відмовився в присутності свідків.
При цьому в суді першої інстанції ОСОБА_1 свою вину визнав, а його посилання на те, що свідок ОСОБА_2 колишній працівник поліції та саме через це він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння - є безпідставними, оскільки факт керування транспортним засобом підтверджується показами самого ОСОБА_1 .
Невизнання ним своєї вини в суді апеляційної інстанції розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини не спростовують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також не звільняють його від відповідальності за скоєне.
За таких обставин, суддя районного суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини у вчинені ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягненням судового збору на користь держави в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 (двадцять) коп.
За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 27.11.2019 року, немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

         Постанову Драбівського районного суду  Черкаської області  від 27 листопада 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладене стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягненням судового збору на користь держави в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати , що дорівнює 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 (двадцять) коп. - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок