П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  295/15451/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Кузнєцов Д.В.  
Суддя-доповідач -  Сапальова Т.В.   
13 лютого 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сапальової Т.В. 
суддів:  Мацького Є.М.  Смілянця Е. С. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу поліцейського Управління патрульної поліції в Житомирськіій області  Петрівського В`ячеслава Анатолійовича на рішення Богунського районного суду  м. Житомира від 02 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Житомирськіій області  Петрівського В`ячеслава Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 
В С Т А Н О В И В :
в жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Богунського районного суду  м. Житомира з адміністративним позовом до поліцейського Управління патрульної поліції в Житомирськіій області  Петрівського В`ячеслава Анатолійовича про визнання протиправними дій відповідача; скасування постанови від 07.10.2019 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1595078.
Рішенням Богунського районного суду  м. Житомира від 02 січня 2020 року позов задоволено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, в обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що відповідно до відомостей з бази даних МТСБУ станом на 07.10.2019 року страховий поліс на транспортний засіб позивача відсутній.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її доводів і зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 07.10.2019 року поліцейським роти № 2 батальйону УПП в Житомирській області ДПП сержантом поліції Петрівським В.А. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1595078, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Відповідно до оскаржуваної постанови від 07.10.2019 року серії ЕАК № 1595078 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Chery Amulet, д.н.з. НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті та не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 9.2 "б" ПДР "Порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху", та не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано жодного доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, момент безпосереднього порушення позивачем ПДР України на відеозаписі, долученому до відзиву на позов, не відображено.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Обов`язки учасників дорожнього руху, а також підстави та порядок притягнення до відповідальності за їх порушення передбачені Законом України "Про дорожній рух", Правилами дорожнього руху та Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Згідно зі ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Згідно з пп. "б" п.9.2 ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги про підтвердження вчинення позивачем правопорушення відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського, колегія суддів виходить з наступного.
Особливості провадження у справах про адміністративні правопорушення визначені в Розділі IV КУпАП.
Відповідно до ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_2 зазначає про те, що він здійснив поворот з подачею сигналу світлового покажчика повороту.
Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції встановив, що в якості доказу порушення позивачем правил стоянки відповідач надав відеозаписи (а.с.20), здійснені під час оформлення відповідачем оскаржуваної постанови від 07.10.2019 року серії ЕАК № 1595078.
Водночас,  на вказаних відеозаписах не зафіксовано здійснення позивачем маневру без подачі сигналу світлового покажчика повороту.
З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що відеозапис оформлення матеріалів адміністративного правопорушення не дає можливості встановити об`єктивну сторону правопорушення, не підтверджує того, що ОСОБА_2 здійснив поворот без подачі сигналу світлового покажчика та не спростовує доводів позовної заяви.
Інші докази порушення позивачем п. 9.2 "б" ПДР в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням наведеного, оскільки відповідач не надав суду доказів, які підтверджують об`єктивну сторону правопорушення, а саме: здійснення повороту без подачі сигналу світлового покажчика, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач не довів вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що позивач не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, колегія суддів виходить з наступного. 
Згідно з пп. "ґ" п.2.1  Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПДР)  водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).
Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно зі ст.283 КУпАП у постанові про адміністративне правопорушення  зазначається нормативний акт, що передбачає відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, тобто п.2.1"ґ" ПДР та ч.1 ст.126 КУпАП.
В оскаржуваній постанові від 07.10.2019 року серії ЕАК №1595078 вказано про те, що позивач не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. 
Водночас, в порушення вимог до складання постанови про адміністративне правопорушення, визначених у статті 238 КУпАП, в цій постанові не зазначено про порушення позивачем п.2.1"ґ" ПДР та  те, що до позивача застосовується відповідальність за таке правопорушення у вигляді штрафу у розмірі, передбаченому ч.1 ст.126 КУпАП, з урахуванням положень статті 36 КУпАП. 
Відповідно до частини другої статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Однак, зі змісту  постанови від 07.10.2019 року серії ЕАК №1595078 встановлено, що позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення п. 9.2 "б" ПДР згідно з ч.2 ст.122 КУпАП. 
Таким чином, суд не може брати до уваги обставини щодо вчинення позивачем двох адміністративних правопорушень, зважаючи на неналежне оформлення одного з них в матеріалах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Тому, оскільки в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення не відображено відомості про порушення позивачем п.2.1"ґ" ПДР,  доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи є необгрунтованими.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції  надав правильну  оцінку обставинам справи в частині притягнення позивача до відповідальності за правопорушення, що зазначене в оскаржуваній постанові, та за яке до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі, визначеному ч. 2 ст. 122 КУпАП, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла  висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та  процесуального права, а відтак рішення Богунського районного суду  м. Житомира від 02 січня 2020 року слід залишити без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу поліцейського Управління патрульної поліції в Житомирськіій області  Петрівського В`ячеслава Анатолійовича залишити без задоволення, а  рішення Богунського районного суду  м. Житомира від 02 січня 2020 року - без змін.

 Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення відповідно до ч.1 ст.272 КАС України.
Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Постанова суду складена в повному обсязі  13 лютого 2020 року.
          
Головуючий	 	 	Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Мацький Є.М.    Смілянець Е. С.