Справа №583/5046/19 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Ярошенко Т. О.	
Номер провадження 33/816/46/20 	Суддя-доповідач Рунов В. Ю. 	
Категорія  185 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. , з участю секретаря судового засідання Сітало Я. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у місті Суми справу про адміністративне правопорушення № 583/5046/19 за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04.12.2019, якою 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 
визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 173 і 185 КУпАП,
учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення: 
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_3 ,
захисника – адвоката Титаренка П. В., 

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі через відсутність складу правопорушень, оскільки він був затриманий на строк понад 3 години, поліцейськими не було проінформовано центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги про його затримання, протокол про затримання не складався, протоколи про адміністративні правопорушення були складені 01.12.2019 без участі понятих, правопорушення він не вчиняв.
Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04.12.2019 ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 173 і 185 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді 60 годин громадських робіт. Стягнуто на користь держави 384,20 грн судового збору.
Відповідно до постанови судді, ОСОБА_3 30.11.2019 о 20:30 в кафе «Каштан» по вул. Григорія Чикала, 5 в м. Охтирці виражався нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок та спокій громадян і вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. В цей же день о 20:50 виражався нецензурною лайкою, на зауваження працівника поліції припинити протиправні дії не реагував, чим вчинив злісну непокору законному розпорядженню поліцейського та правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.
Вислухавши доводи ОСОБА_3 та його захисника Титаренка П. В., які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі через відсутність складу правопорушень, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення серії АПР18 № 243105 від 30.11.2019 та серії АПР18 № 243107 від 30.11.2019, суддя суду першої інстанції цілком правильно дійшла висновку, що ОСОБА_3 в кафе «Каштан» виражався нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, на зауваження працівника поліції про протиправні дії не реагував, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується доказами, а саме:
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про те, що під час вживання алкогольних напоїв в кафе «Каштан» чоловік на ім`я ОСОБА_7 почав вести себе неадекватно. Після приїзду працівників поліції чоловік на ім`я ОСОБА_8 , який вживав алкогольні напої разом з ОСОБА_7 почав провокувати конфлікт, вживав нецензурну лайку в бік працівників поліції; 
- рапортом молодшого інспектора ВР № 2 батальйону УПО в Сумській області Антіпова С. А. про те, що він 30.11.2019 о 20:33 отримав повідомлення, що в кафе «Каштан» невідомі порушують громадський порядок та б`ють посуд. Прибувши о 20:34 офіціант вказав на двох невідомих осіб, які вели себе зухвало, виражалися нецензурною лайкою в бік працівників закладу та поліції, на зауваження не реагували, погрожували працівникам поліції фізичною розправою та провокували бійку, після чого вони були затримані та доставлені до Охтирського ВП, де встановлені їх особи;
- аналогічними за змістом письмовими поясненнями поліцейського ОСОБА_9 ;
- протоколом АЗ № 176588 від 30.11.2019 про адміністративне затримання ОСОБА_3 , відповідно до якого останній затриманий о 21:00 у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП для складання протоколу;
- показаннями допитаного в суді апеляційної інстанції свідка (поліцейського) ОСОБА_10 , згідно яких 30.11.2019 близько 21.00 ОСОБА_3 разом з іншою особою був доставлений до Охтирського ВП нарядом поліції охорони у зв`язку з тим, що в кафе «Каштан» порушував громадський порядок, на зауваження поліцейських не реагував, внаслідок чого ним складені відповідні протоколи про адміністративні правопорушення.
Досліджуючи під час розгляду письмові пояснення свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 на предмет їх достовірності і допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати їх як докази вини ОСОБА_3 , оскільки ці письмові пояснення містять фактичну інформацію, на основі якої встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими доказами в справі, враховуючи, що ці свідки, будучи повідомленими в установленому законом порядку про час і місце розгляду справи, не тільки не спростували перед судом у будь-який спосіб викладені ними у письмових поясненнях обставини, а й навпаки свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 підтвердили їх надісланими на адресу апеляційного суду власноручними заявами, що не протирічить принципам, які застосовуються у випадках, коли свідки обвинувачення не з`являються у судове засідання і надані ними раніше показання визнаються допустимими як докази, які узагальнені та уточнені ЄСПЛ у справі «Аль- ОСОБА_12 й Тахері проти Сполученого Королівства» (Al-Khawaja and Tahery v. the United Kingdom), заяви № 26766/05 і № 22228/06, ECHR 2011), згідно яких необхідно проводити три етапний аналіз відповідності положенням п. 1 і п.п. «d» п. 3 ст. 6 Конвенції того провадження, у якому показання свідка, який не був присутнім та допитаним у судовому засіданні, були визнані допустимими як доказ, оскільки у справі мали місце достатні урівноважуючі фактори, які забезпечили належну і чітку оцінку достовірності таких доказів, та надійні процесуальні гарантії, що компенсували недоліки, з якими зіткнулася сторона через допустимість неперевірених доказів, а також забезпечена загальна справедливість судового розгляду.
Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам (ч. 1 ст. 251, 252 КУпАП). При цьому наведені докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, у тому числі і доводами апеляційної скарги щодо обставин події.
Що стосується доводів апеляційної скарги про порушення процедури затримання ОСОБА_3 , то законність таких дій працівників поліції не є предметом розгляду судом апеляційної інстанції і віднесено до компетенції інших органів державної влади, які повинні проводити відповідну перевірку у межах закону та своїх повноважень, а можливі порушення при цьому жодним чином не свідчать про відсутність в його діях складів правопорушень. 
Також безпідставними є доводи апеляційної скарги про неправильність зазначення дати складення протоколів про адміністративні правопорушення, оскільки вони складались 30.11.2019 близько півночі і факт можливого завершення їх складання 01.12.2019 не свідчить про неправильність зазначення відповідної дати, а сам ОСОБА_3 , викладаючи у відповідній графі протоколів свої пояснення, не вказував на будь-які недоліки, зазначивши лише, що отримав їх 01.12.2019. 
Також зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення поняті не були свідками вчинення правопорушень, а своїм підписом тільки засвідчили, що у ОСОБА_3 не було виявлено речей для тимчасового зберігання, що ніким не оспорюється, а також будучи неодноразово повідомленими в установленому законом порядку про час і місце розгляду справи, не спростували перед судом у будь-який спосіб факту залучення їх у якості понятих для вчинення певної процесуальної дії.
Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що досліджені докази у своїй сукупності і взаємозв`язку є достатніми для доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 173 і 185 КУпАП, внаслідок чого доводи апеляційної скарги захисника у цій частині є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.
При визначенні виду і розміру  стягнення згідно вимог ст. 33 КУпАП суддя суду першої інстанції врахував особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, а також визнання вини в суді першої інстанції у якості обставини, яка пом`якшує відповідальність за вчинене правопорушення і дійшов обґрунтованого висновку, що саме стягнення у виді громадських робіт буде достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_3 . При цьому судом враховані також і вимоги ст. 36 КУпАП, згідно яких якщо особа вчинила кілька правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же суддею, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП України, –

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04.12.2019 відносно ОСОБА_13 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Рунов В. Ю.