УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/3950/17 Головуючий у 1-й інст. Коцюба О. М. 
Категорія 27 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді:         Талько О.Б.. 
суддів:                         Шевчук А.М., Коломієць О.С.,
за участю секретаря     Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 285/3950/17 за позовом Акціонерного товариства "Альфа - Банк"  до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Альфа - Банк" на рішення  Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 березня 2018 року, ухвалене  під головуванням судді Коцюби О.М., 

ВСТАНОВИВ:

       У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що на підставі договору кредиту №287/1-685 від 19 серпня 2008 року ОСОБА_1 надано кредитні кошти у розмірі 12000 доларів США, строком до 18 серпня 2013 року, зі сплатою 15 % річних. 
Додатковими угодами до даного кредитного договору №1 від 2 квітня 2009 року та №2 від 30 листопада 2009 року змінено графік погашення кредиту та кінцевий термін повернення кредиту в повному обсязі визначено 18 серпня 2018 року. 
Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати відсотків, станом на 25 вересня 2017 року виникла заборгованість, яка становить 11098,07 дол. США та складається із: 5824,05 дол. США - заборгованості зі сплати кредиту; 3374,46 дол. США - заборгованості зі сплати відсотків; пені за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі 1101,95 дол. США, а також 797,61 дол. США пені за порушення строків сплати відсотків.
З огляду на вищезазначене, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за даним кредитним договором у розмірі 11098,07 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 291452 грн. 65 коп.
Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 березня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
Зокрема, вважає помилковим висновок суду про те, що позивачем пропущений строк позовної давності.
Вимога про дострокове виконання зобов`язань боржнику була направлена лише у жовтні 2017 року та отримана останнім 3 листопада 2017 року, отже початок перебігу строку позовної давності розпочався з 3 грудня 2017 року. Відтак звернення до суду з даним позовом відбулось в межах строку позовної давності.
Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 25 червня 2018 року апеляційну скаргу задоволено. Скасовано рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 березня 2018 року та ухвалено нове, - про часткове задоволення позовних вимог.
Стягнуто з ОСОБА_1 на корить ПАТ « Укрсоцбанк» заборгованість зі сплати тіла кредиту в розмірі 4474,40 дол. США, заборгованість зі сплати відсотків у розмірі 671,16 дол. США та 1046,5 дол. США пені, а всього - 6192,06 дол. США, що станом на 25 червня 2018 року становить 163780 грн.
В задоволенні решти вимог відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами.
Постановою Верховного Суду від 9 грудня 2019 року постанову Апеляційного суду Житомирської області від 25 червня 2018 року скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що при вирішенні спору слід взяти до уваги ту обставину, що рішенням третейського суду з нього стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором й повторне стягнення цього боргу суперечить вимогам законодавства та порушує його права. В даному випадку суд апеляційної інстанції повинен скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову з інших підстав.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.
       При вирішенні спору суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущений строк позовної давності, оскільки останній платіж за кредитом відповідач здійснив 26 грудня 2013 року, а тому, враховуючи ту обставину, що банк направив боржнику вимогу про дострокове погашення кредиту й змінив строк кредитування з 18 серпня 2018 року на 26 січня 2014 року, й з цієї дати розпочався перебіг трирічного строку звернення до суду з даними позовними вимогами.
       Колегія суддів не погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 19 серпня 2008 року між сторонами укладений договір кредиту №287/1-685, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у розмірі 12000 дол. США, строком до 18 серпня 2013 року, зі сплатою 15 % річних.
Даною угодою на ОСОБА_1 покладений обов`язок щомісячно вносити кошти в рахунок погашення тіла кредиту, а також сплати відсотків. 
2 квітня 2009 року сторони уклали додаткову угоду №1 до вказаного договору кредиту, якою графік погашення кредиту викладено в новій редакції.
30 листопада 2009 року між сторонами укладено додаткову угоду №2 до даного кредитного договору, якою розмір кредиту визначено 12132,14 дол. США, а кінцевий термін повернення кредиту - не пізніше 18 серпня 2018 року, у зв`язку з чим викладено в новій редакції графік погашення кредиту. Також у п.4 додаткової угоди зазначено, що сторони дійшли згоди, що у разі порушення позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4 договору, та/або кредиту як в повному обсязі, так і частково, більш ніж на 30 календарних днів, позичальник зобов`язаний достроково погасити кредит, нараховані проценти та можливі штрафні санкції в повному обсязі на 31 календарний день прострочення виконання зобов`язання за договором.
Матеріали справи свідчать, що відповідач належним чином не виконував кредитні зобов`язання, внаслідок чого станом на  25 вересня 2017 року виникла заборгованість, яка становить 11098,07 дол. США та складається із: 5824,05 дол. США - заборгованості зі сплати кредиту; 3374,46 дол. США - заборгованості зі сплати відсотків; пені за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі 1101,95 дол. США, а також 797,61 дол. США пені за порушення строків сплати відсотків.
Вказана обставина підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком. Доказів на спростування розміру заборгованості відповідач не надав, документів, які підтверджують сплату боргу, матеріали справи не містять.
27 жовтня 2017 року позивач звернувся до боржника із письмовою вимогою достроково погасити зазначену заборгованість протягом 30 днів з дати відправлення цієї вимоги, але не пізніше 3 днів з моменту її отримання. Дана вимога отримана відповідачем 3 листопада 2017 року.
Судом також встановлено, що 18 листопада 2014 року банк звернувся до третейського суду з позовом про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за договором кредиту №287/1-685 від 19 серпня 2008 року. 
Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 3 березня 2015 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 88127 грн. 38 коп., яка складається із: 5824,05 дол. США заборгованості за кредитом, що є еквівалентним 75435 грн. 90 коп.; 797,32 дол. США - заборгованості зі сплати відсотків, що становить 10327 грн. 27 коп.; 182,53 дол. США - пені, що є еквівалентним 2364 грн. 21 коп.
Відповідно до ст.ст. 1054, 526 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про застосування строку позовної давності.
Зміст кредитної угоди свідчить про те, що поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання відповідачем окремих зобов`язань, а саме внесення щомісячних платежів.
       Відповідно до положень ст. 257 та ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
       За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права ( ч.1 ст.261 ЦК України).
       Оскільки умовами договору ( графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.
Враховуючи зміст п.4 додаткової угоди №2 від 30 листопада 2009 року. ОСОБА_1 зобов`язаний був достроково погасити кредит, нараховані проценти та штрафні санкції в повному обсязі на 31 календарний день прострочення виконання зобов`язання за договором.
       Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання зміни строку виконання основного зобов`язання та погодили умови такої зміни.
       Звертаючись до суду з даним позовом, банк надав розрахунок заборгованості, у якому міститься інформація про те, що останній платіж здійснений ОСОБА_1 26 грудня 2013 року. 
Отже, з урахування положень п.4 додаткової угоди №2 до кредитного договору, строк виконання зобов`язання у повному обсязі настав 26 січня 2014 року. Відтак саме з цієї дати розпочинається перебіг строку позовної давності, а також припиняється право банку нараховувати проценти та пеню. 
       Звернення банку 18 листопада 2014 року до Постійно діючого  Третейського суду при Асоціації українських банків перериває позовну давність. Таким чином, з 18 листопада 2014 року перебіг строку позовної давності розпочався заново й закінчився 18 листопада 2017 року.
       Враховуючи ту обставину, що умовами договору передбачено черговість погашення заборгованості, й з огляду на те, що з даним позовом банк звернувся до суду 1 листопада 2017 року, позовні вимоги про стягнення тіла кредиту слід задовольнити в межах строку позовної давності, а саме: з 1 листопада 2014 року по 1 листопада 2017 року, що становить 3570 дол. США.
       Оскільки право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та штрафні санкції припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, зокрема, з 26 січня 2014 року, позовні вимоги про стягнення процентів та пені не підлягають до задоволення.
       Таким чином, рішення підлягає скасуванню з ухвалення нового,- про часткове задоволення позовних вимог.
       Оскільки позовні вимоги задоволено частково, на користь позивача підлягає стягненню 3606 грн. 50 коп. сплаченого ним судового збору.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа - Банк" - задовольнити частково.
Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 березня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Альфа - Банк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 3570 дол. США та 3606 грн. 50 коп. судового забору.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

                       Головуюча Судді: