ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Постанова
Іменем України

19 лютого 2020 року м. Херсон
справа № 653/943/18
провадження № 22-ц/819/483/20
Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:
головуючого – Радченка С.В.,
суддів:  Бездрабко В.О., Вейтас І.В.,
секретар: Кутузова А.В.
позивач - ОСОБА_1 , представник позивача – ОСОБА_2 
відповідач – ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні апеляційну скаргу  ОСОБА_2 поданої в інтересах ОСОБА_1 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 10 грудня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Крапівіної О.П., в цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Генічеська державна нотаріальна контори про усунення від права спадщини,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції
У березні 2018 року адвокат Калімбет Т.А. звернулась до суду із позовом в інтересах ОСОБА_1 . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є власником 1\3 частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Власником ще 1\3 частини того ж будинку є ОСОБА_3 - відповідач. Ще 1\3 частина будинку належала померлому ОСОБА_4 - брат позивача та дядько відповідача. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після нього відкрилась спадщина, на яку також претендує відповідач. Але вважає, що відповідач має бути усунута від спадщини так як спадкоємець тяжко хворів, а племінниця ухилялася від надання допомоги. Посилаючись на наведене, просила усунути ОСОБА_3 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 10 грудня 2019 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Рішення суду обґрунтовано тим, що судом не встановлено факту ухилення відповідача від надання спадкодавцеві догляду та матеріальної допомоги.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

 Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2  від імені  ОСОБА_1  подала апеляційну скаргу в якій, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення вимог процесуального законодавства. Посилається на те, що суд першої інстанції належним чином не дослідив докази та обставини по справі. Зокрема посилається на те, що в суді першої інстанції було доведено факт того, що ОСОБА_4 перебував у безпорадному стані і потребував сторонньої допомоги, яку надавала лише позивачка, в той час, як відповідачка, знаючи про його стан, жодної допомоги не надала.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , посилаючись на те, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі всебічно оцінених доказів, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

ОСОБА_4 (спадкодавець) проживав разом з ОСОБА_1 у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 як співвласники нерухомого майна.

 
Згідно довідки Генічеської центральної районної лікарні Генічеської районної ради Херсонської області за №235/07 від 11.07.2017 року вбачається, що ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні з 12.06.2017 року по 20.06.2017 року в терапевтичному відділенні з діагнозом: хронічний лімфо лейкоз, 20.06.2017 року був проведений консіліум та оцінено його стан як край важкий. 20.06.2017 року сестра ОСОБА_4 – ОСОБА_1 забрала його під розписку додому. 

 
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер (а.с.16), спадкоємцями померлого є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.72).

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що  не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
За змістом частини п`ятої статті 1124 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Зі змісту частини п`ятої статті 1224 ЦК України та роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 убачається, що правило частини п`ятої статті 124 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного кодексу України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.
При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для життєдіяльності спадкодавця, наявність можливості для цього та свідоме невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.
Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця у безпорадному стані, потреба спадкодавця в сторонньому догляді, допомозі та піклуванні. Лише при одночасному настанні наведених обставин та їх доведеності у сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.
Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, під час апеляційного розгляду справи, відповідачка пояснила, що отримала спадщину після бабусі - долю свого померлого батька, є власником 1\3 частини житлового будинку в якому проживає позивачка та проживав померлий ОСОБА_4 . Вона намагалась вселитися в будинок, але позивач її категорично не пускає, з цього приводу у них виник конфлікт. Що дядько хворів та потребував допомоги вона взагалі не знала, коли помер вона надавала кошти на поховання. 
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належно оцінив всі докази у їх сукупності на відповідність діючому законодавству та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в силу їх недоведеності і безпідставності, з урахуванням обставин і підстав, на які посилався позивач у контексті даної справи та дотриманням принципу диспозитивності цивільного процесу, оскільки позивачкою не доведено тієї обставини, що ОСОБА_3 свідомо ухилялася від надання допомоги померлому ОСОБА_4 .
Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду. Докази та обставини, на які посилається представник позивача в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду попередньої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми процесуального права.

Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, апелянтом не наведено.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування або зміни відсутні.

       Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 поданої в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 10 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 20 лютого 2020 року.

Головуючий С.В. Радченко

Судді В.О. Бездрабко

І.В. Вейтас