ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
          Справа № 580/3308/19                                        Суддя (судді) першої інстанції: П.Г. Паламар
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2020 року                                                                      м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого - судді Земляної Г. В.
суддів:                    Парінова А. Б., Собківа Я. М. 
за участю секретаря Скидан С. В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги: Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області 
на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року
у справі № 580/3308/19 (розглянуто у порядку спрощеному позовному провадженні)
за позовом ОСОБА_1 
до відповідача Міністерства внутрішніх справ України
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області          
          про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :
У жовтні 2019 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (надалі - позивач) з позовною заявою до Міністерства внутрішніх справ України (надалі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, в якому просив суд: визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України, яка викладена у висновку від 07 серпня 2019 року щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ у зв`язку зі встановленням 1 групи інвалідності; зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначено, що відповідач протиправно відмовив йому у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015, що і стало підставою для звернення з відповідним позовом до суду.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено повністю. Визнано протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ Україні, яка викладена у висновку від 07 серпня 2019 року щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ у зв`язку зі встановленням 1 групи інвалідності. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги.
Не погодившись з зазначеним судовим рішенням щодо задоволення позовних вимог Міністерства внутрішніх справ України (надалі - апелянт 1) подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Скаржник вказує на те, що судом першої інстанції не надано належно оцінки обставинам справи, зокрема, що Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області до надісланих матеріалів до відповідача не додано Довідку форми №158/о, що призвело до порушення Порядку №850.
Крім того, не погодившись з зазначеним судовим рішенням щодо задоволення позовних вимог управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (надалі - апелянт 2) подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Скаржник вказує на те, що судом першої інстанції не надано належно оцінки обставинам справи, зокрема звертає увагу на те, що з дати первинного огляду МСЕК (09.07.2014 р.) пройшло більше 2 років, за умовами п. 4 Порядку, не дає право позивачу на отримання грошової допомоги в більшому розмірі.
В судовому засіданні апелянт 1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити у повному обсязі 
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що рішення першої інстанції прийнято у відповідності до вимог законодавства, а отже, підстав для скасування даного рішення не вбачається. 
Позивач та третя особа у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суду не повідомили. 
Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно зі статтями 315, 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що позивач у період з 03.09.1970 року по 07.07.1998 року проходив службу в органах внутрішніх справ України та звільнений у відставку через хворобу.
Згідно відомостей, які містяться у виданому військово-лікарською комісією УМВС України в Черкаській області свідоцтві про хворобу від 26 червня 1998 року №397, захворювання позивача пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
Згідно довідки до акту медико-соціальної експертної комісії серії 12ААБ №124311, виданої 18.06.2018 року обласною МСЕК №1 м. Черкаси, позивачу встановлено I групу інвалідності безтерміново.
Як вбачається з виписки з акту медико-соціальної експертної комісії серії 12ААА №013134, форми 158-1/о, виданої 13.06.2018 року обласною МСЕК №1 м. Черкаси, позивачу встановлено 95% втрати працездатності.
Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати працездатності, форми 158/0 виданої 03.06.2019 року обласною МСЕК №1 м. Черкаси  серії 12ААА №033509, 13.06.2018 року, позивачу встановлено 95% втрати працездатності.
Так, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2019 року по адміністративній справі № 2340/5146/18, зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення за результатами розгляду питання про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 за заявою від 20.08.2018 відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, у зв`язку із встановленням І групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
На виконання рішення суду по справі № 2340/5146/18 УМВС України 07.08.2019 року відмовило у затвердженні висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .
Листом Міністерство внутрішніх справ України №15/2-3114 від 09 серпня 2019 року повідомило ліквідаційну комісію УМВС України в Черкаській області про відмову у затвердженні висновку внаслідок невідповідності поданих матеріалів п. 4 Порядку № 850. Зазначено, що неподання довідки форми 158-1/о про ступінь втрати працездатності не дозволяє встановити день винекнення права на отримання грошової допомоги у зв`язку з встановленням I групу інвалідності.
Листом №К-272 від 04.10.2019 року УМВС України в Черкаській області повідомило позивача про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги.
Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у призначені та виплаті йому одноразової грошової допомоги, а своє право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності порушеним, звернувся з даним позовом до суду. 
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Законом №565-XII не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 4 Порядку № 850. Вказана норма Порядку № 850 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності. Так само цей пункт Порядку не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу дворічного терміну іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності.
Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини шостої статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року № 565-XII (втратив чинність 7 листопада 2015 року) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. 
На виконання вказаної норми Закону України "Про міліцію" Кабінетом Міністрів України 21 жовтня 2015 року затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції № 850 (далі - Порядок № 850).
Так, 02 липня 2015 року прийнято Закон України "Про Національну поліцію", згідно з пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень якого право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".
Пунктом 2 Порядку № 850 встановлено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.
Отже, аналіз наведених норм права, дає підстави для висновку, що за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію", виплата якої здійснюється відповідно до Порядку № 850.
Так, матеріали справи свідчать про те, що позивачу встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням ним служби саме в органах внутрішніх справ, а тому останній має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію", виплата якої здійснюється відповідно до Порядку № 850.
Колегія суддів звертає увагу, що Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року підтверджено право позивача на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію".
Пунктом 4 Порядку № 850 встановлено, що якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
Колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції, що Законом України "Про міліцію" не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 4 Порядку № 850. 
Тобто, вказана норма Порядку № 850 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності. Так само цей пункт Порядку не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу двохрічного терміну іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності.
Згідно пункту 7 Порядку №850 встановлено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).
Як вбачається з матеріалів справи, а відповідачем не спростовано, що ОСОБА_1 до заяви подано виписку з акту медико-соціальної експертної комісії серії 12ААА №013134, форми 158-1/о, виданої 13.06.2018 року обласною МСЕК №1 м. Черкаси, згідно якої позивачу з 18.05.2018 року встановлено 95% втрати працездатності.
Пунктом 7 Порядку №850 визначено перелік документів, які подає за місцем служби працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності.
Відповідно до пункту 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу, витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.
МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (пункт 9 вказаного Порядку № 850).
Вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, визначено у пункті 14 Порядку №850: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.
Проте, відповідачем проігноровано надану виписку та зазначено, як підставу для відмови при прийнятті рішення у виплаті одноразової грошової допомоги.
Колегія суддів звертає увагу, що вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, визначено у п. 14 Порядку № 850, і підстави, з якої виходив відповідач, вказана норма не містить.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 13 лютого 2018 року справа № 808/1866/16.
Дослідивши матеріали справи колегія судді приходить до висновку, що відповідачем необґрунтовано відмовлено позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням І групи інвалідності, а отже, суд першої інстанції правомірно визнав протиправними дії відповідача та зобов`язав останнього прийняти відповідне рішення.
В апеляційній скарзі апелянт 1 зазначає, що з поданих документів позивача, які надіслані третьою особою не можливо встановити день виникнення права позивача на отримання грошової допомоги у зв`язку з встановленням І групи інвалідності.
Колегія суддів критично ставиться до вищезазначених тверджень апелянта 1, оскільки в Довідці до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААБ №124311, виданої 18.06.2018 обласною МСЕК №1 м. Черкаси, чітко зазначено в пункті 8: «Група інвалідності І (Перша) «Б» 18.05.2018» (стор. 15 том І), а отже у позивача наявне право на отримання грошової допомоги з 18.05.2018 року.
Щодо посилання апелянта 2 на те, що з дати первинного огляду МСЕК (09.07.2014 р.) пройшло більше 2 років, за умовами п. 4 Порядку, не дає право позивачу на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, а тому матеріали повернути.
Колегія суддів не погоджується з даним твердженням, оскільки, як викладено у постанові Верховного Суду від 13.02.2018 року №К/9901/16183/18, що Законом №565-XII не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 4 Порядку №850. Вказана норма Порядку №850 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності. Так само цей пункт Порядку не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу дворічного терміну іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності.
Враховуючи встановлені обставини та норми чинного законодавства України колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
При цьому апеляційні скарги не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарги залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 311, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги Міністерства внутрішніх справ України та Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області - залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, зазначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст постанови буде складено протягом п`яти днів з моменту його проголошення.
Головуючий суддя:                                                                      Г. В. Земляна

Судді:                                                                                          А. Б. Парінов

                                                                                                    Я. М. Собків
Повний текст постанови складено 26 лютого 2020 року.