УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №293/1180/16-ц Головуючий у 1-й інст. Бруховський Є. Б. 
Категорія 3 Доповідач Павицька Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року 

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого         Павицької Т. М.,
суддів                 Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря                Ковальської Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №293/1180/16 за позовом  ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Черняхівської селищної ради Житомирської області, ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про  визнання права власності на частину житлового будинку, за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 15 квітня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Бруховського Є.Б. в смт Черняхові,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2016 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позов, який в ході розгляду справи уточнив, та просив визнати його добросовісним набувачем на 61/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Вказує, що між ним та ОСОБА_5 було укладено угоду, щодо придбання ним 61/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належала останній в порядку спадкування. Факт придбання вказаної частини житлового будинку підтверджується письмовою розпискою від 15 вересня 2003 року, згідно якої він придбав дану частину житлового будинку у ОСОБА_5 за грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, а ОСОБА_5 зобов`язувалась протягом 3 місяців переоформити право власності на вказану частину житлового будинку на його ім`я, шляхом укладення договору купівлі-продажу. На протязі тринадцяти років він відкрито, безперервно, безперешкодно проживав і продовжує проживати в вищезазначеній частині житлового будинку. ОСОБА_5 померла не встигнувши переоформити даний будинок на нього, у зв`язку з чим виникла необхідність звернутися до суду з даним позовом. 

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 15 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на 61/100 ідеальної частки житлового будинку АДРЕСА_1 . 

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідно до ст.344 ЦК України за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно. Право власності на спірну частину будинку було зареєстровано за її дідом в реєстрі прав власності на нерухоме майно 20.09.2006 року. Згідно рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 14.11.2016 у справі №293/779/16 вона набула в порядку спадкування право власності на 61/100 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .  

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняяючи позовні вимоги та визнаючи за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на 61/100 ідеальної частки житлового будинку АДРЕСА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що  ОСОБА_1 є добросовісним набувачем, оскільки добросовісно заволодів чужим майном і понад 13 років продовжує відкрито, безперервно володіти частиною вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Проте погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна, з огляду на таке. 

Звертаючись до суду з даним позовом  ОСОБА_1 посилався на те, що між ним та ОСОБА_5 було укладено угоду, щодо придбання ним 61/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Факт придбання вказаної частини житлового будинку підтверджується письмовою розпискою від 15 вересня 2003 року, згідно якої він придбав дану частину житлового будинку у ОСОБА_5 за грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, а ОСОБА_5 зобов`язувалась протягом 3 місяців переоформити право власності на вказану частину житлового будинку на його ім`я, шляхом укладення договору купівлі-продажу. ОСОБА_5 померла не встигнувши переоформити даний будинок на нього. Оскільки починаючи з 2003 року він фактично, добросовісни, відкрито безперервно володіє та користується даною частиною житлового будинку, утримує це майно, сплачує платежі за електроенергію, а тому він є добросовісним набувачем даного майна.
Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.
При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідно враховувати, зокрема, що: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна у її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалося протягом всього строку набувальної давності.  
Набуття права власності на чужі речі за набувальною давністю можливо лише за наявності у сукупності наступних умов: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та безперервний строк володіння ним.
Аналіз поняття добросовісності володіння, як підстави для набуття права власності за набувальною давністю за статтею 344 ЦК України, дає підстави для висновку, що добросовісність, як одна із засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.
Добросовісність передбачає, що володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужими майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.
За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В матеріалах справи наявна копія розписки згідно якої ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_5 отримала від останнього в присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 10 000 доларів США, в якості оплати за придбання ОСОБА_1 69/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 та ОСОБА_5 зобов`язалась переоформити дану частину житлового будинку на ОСОБА_1 
ІНФОРМАЦІЯ_1 в ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . 
З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_5 належало 61/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . 
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.01.2020, власником 61/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , станом на 20.09.2006 був ОСОБА_8 . Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, №503, 14.11.1975, Виконком Черняхівської селищної ради.
Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 14 листопада 2016 року визнано право власності на 61/100 ідеальної частки житлового будинку АДРЕСА_1 (разом з господарськими будівлями та спорудами) за ОСОБА_2 , як за спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_8 
ІНФОРМАЦІЯ_2 за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на частку вищезазначеного спірного майна. 
Задовольняючи позовні вимоги та визнаючи за позивачем право власності за набувальною давністю, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_1 не довів наявності підстав для набуття ним права власності на спірне нерухоме майно за давністю володіння, оскільки позивач не може вважатися добросовісним набувачем спірного житлового будинку, так як його власником є ОСОБА_2 , тривалий час проживання, відкритість і безперервність володіння та утримання нерухомого майна не є достатніми підставами для набуття права власності на нього за правилами статті 344 ЦК України.
Відтак, рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до  ст.141 ЦПК України  із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню сума сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 826 грн 80 коп.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 15 квітня 2019 року  скасувати та ухвалити нове судове рішення. 

Відмовити у задоволенні позову  ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Черняхівської селищної ради Житомирської області, ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про  визнання права власності на частину житлового будинку.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь ОСОБА_2 826 грн 80 коп. судових витрат.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути  оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 25 лютого 2020 року.

Головуючий 

Судді