УХВАЛА

21 лютого 2020 року 
м. Київ
справа № 359/2860/19
адміністративне провадження № К/9901/4675/20
Верховний Суд у складі колегії судів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Дашутін І. В., Шишова О. О.,
перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2020 року у справі № 359/2860/19 за позовом Міністерства оборони України про зміну способу виконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2010 року у справі № 2-а-162/19,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2009 року адміністративний позов позивачів про стягнення з Міністерства оборони України на їх користь грошової компенсації замість продовольчого пайка задоволено.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 10 листопада 2010 року допущений поворот виконання постанови Бориспільського міськрайонного суду від 16 вересня 2009 року шляхом стягнення з усіх позивачів грошових коштів в індивідуально визначеній сумі, стягнутій з рахунків Міністерства оборони України.
При цьому, 01 квітня 2019 року представник Міністерства оборони України Шапортова Н. І. подала до Бориспільського міськрайонного суду Київської області заяву про зміну способу виконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 10 листопада 2010 року.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2019 року в задоволенні заяви про зміну способу виконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2010 року відмовлено.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року вперше подану Міністерством оборони України апеляційну скаргу повернуто скаржнику, у зв`язку із тим, що остання була підписана представником заявника за відсутності належних доказів на підтвердження повноважень такої особи на здійснення представництва.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу та змінити спосіб виконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2010 року по справі № 2-а-162/09.
Перевіривши апеляційну скаргу, Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 17 грудня 2019 року залишив її без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. ст. 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України). При цьому невідповідність наведеним положенням КАС України виявилася в тому, що було пропущено п`ятнадцятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, а викладені у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження причини поважними визнані не були та до апеляційної скарги не додано її копії відповідно до кількості учасників справи.
Вказану ухвалу було отримано скаржником 21 грудня 2019 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.
Проте, протягом встановленого ч. 3 ст. 298 КАС України десятиденного строку з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник не використав своє право на звернення до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2019 року у справі за заявою Міністерства оборони України про зміну способу виконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2010 року в адміністративній справі № 2-а-162/09.
Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою суду апеляційної інстанції скаржник звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому ч. 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі (п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України).
Як слідує з матеріалів касаційної скарги, ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області ухвалено від 17 жовтня 2019 року, копію ухвали скаржник отримав 22 жовтня 2019 року, апеляційна скарга подана 29 листопада 2019 року, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху, в зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження, вказану ухвалу скаржником було отримано 21 грудня 2019 року, водночас, протягом встановленого ч. 3 ст. 298 КАС України десятиденного строку з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник не використав своє право на звернення до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що у відкриті апеляційного провадження слід відмовити.
Зважаючи на вищевикладене колегія суддів дійшла висновку що, касаційна скарга є необґрунтованою.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому ч. 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Відповідно до ч. 2 ст. 333 КАС України встановлено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Враховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та не викликають сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, Суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2020 року у справі № 359/2860/19.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          М. М. Яковенко

Судді                                                                                                              І. В. Дашутін

                                                                                                              О. О. Шишов